331 
stationer underét ligger vel en tredjedel høiere end normalt. Kun ved 
Bjerke i Romedal naaede tilveksten ikke ud over det gjennemsnitlige. 
Det maa udtrykkelig fremhæves, at hvor der i ovenstaaende over- 
sigt tales om ,normal*, ,gjennemsnitlig* eller om et ,middelaar"s til- 
vekst, er dermed ment den af mine maalinger for aarene 1902—6 
beregnede middeltilvekst. Man kan jo ikke uden nærmere undersøgel- 
ser vide, hvorvidt man ved mere omfattende maalinger, der støttede 
sig til flere aarsklasser end det af mig anvendte materiale, vilde have 
fundet den samme gjennemsnitsværdi for aarstilveksten. Men da mine 
maalinger overalt gjælder den samme periode, og da de er udført paa 
helt ensartet vis, synes den paa grundlag af dem beregnede middel- 
tilvekst at maatte være fuldt anvendelig som holdepunkt for en sam- 
menligning mellem de enkelte aar inden dét tidsrum, det her gjælder. 
Det har en betydelig interesse at se, hvor stor lighed der i gode 
og daarlige aar har været mellem furuens vekstforholde i det østen- 
fjeldske Norge og i de tilgrænsende dele af Sverige. For aarene 1902 
og 19083 foreligger der fra svensk side en særdeles indgaaende under- 
søgelse af Henrik Hesselman,!) som har indsamlet oplysninger om 
furuens høidetilvekst i disse og de nærmest foregaaende aar paa en 
lang række stationer mellem Bohuslin og Norrland. Ganske som i 
Østerdalen havde furuen i 1902 ogsaa i svensk Norrland usedvanlig 
lange topskud. ,En ökning af 50 ånda till och med 100 9% och dår- 
öfver i förhållande till 1901 års skott år ingalunda ovanlig, i synner- 
het i de inra delarne af Norrland"; i de midtre dele af Sverige var 
forskjellen mindre, men derimod i Bohuslån atter indtil 40 9 (for furu 
af tysk frø 1 et tilfælde indtil 60 %). Ligesom hos os har ogsaa 1 
Sverige det følgende aar, 1903, ,i allmånhet utmårkt sig för ovanligt 
korta årsskott hos tallen, många gånger visa de sig endast såsom ytterst 
korta, tåtbarriga, nåstan tofsliknande bildningar i spetsen af de ovan- 
ligt långa skotten från 1902, i synnerhet år detta fallet i Norrland.* 
Gjennem sine undersøgelser kom Hesselman til det resultat, at 
furuskogens aarlige høidetilvekst langt mere afhænger af fjoraarets 
klimatiske forhold end af det indeværende aars. Han forklarer dette 
saaledes, at næste aars skud allerede om høsten ligger fuldt færdig 
anlagt i de til overvintring bestemte knopper. Med denne opfatning 
1) Henrik Hesselman: Om tallens höjdtillvåxt och skottbildning somrarne 
1900—1903. (Skogsvårdsfören. tidskrift 1904, hefte 2. Stockholm 1904). 
