345 
Sneuglen, nyetea scandiaca, er en høinordisk fugl, som er ud- 
bredt over de nordligste dele af saavel den gamle som den nye verden. 
I Norge bebor den alle høifjeldsplateauer helt syd til Kristiansands 
stift. Dens næring bestaar hovedsagelig af markmus og lemæn, men 
den tager ogsaa ryper. Den er meget periodisk i sin optræden. I 
normale aar forekommer den sparsomt og spredt i fjeldet, og der kan 
> 
være flere mil mellem rederne. Under lemænaarene, da der er rig til- 
gang paa næring, har sneuglen ogsaa yngleaar. Den optræder da 
Fig. 3. Rede af sneugle. 
talrig og rederne ligger ganske nær hinanden. Professor Collett 
fandt saaledes i Gudbrandsdalen et saadant aar paa en knap halv mils 
strækning ikke mindre end tre reder. Samtidig hermed er sneuglen 
i saadanne aar saa frugtbar, at redet kan indeholde indtil 10 unger, 
mens antallet i normale aar ikke overstiger 6. 
Redet er kunstløst bygget af straa, mos og lav. Det ligger paa 
bare marken, gjerne hvor denne er noget fugtig. Paa vore høifjelde 
træffes rederne som oflest i vidjeregionen, de er dog ogsaa at finde helt 
oppe paa snaufjeldet. Eggene lægges med flere dages mellemrum, og 
man kan i samme rede træffe eg og unger, hvoraf de mindste netop 
ke) 
er krøbet ud af egget, de største derimod er halvvoksne og næsten 
flyvedygtige. Det her afbildede rede (fig. 3) indeholder saaledes 9 unger, 
