358 
(Ab. f. for til norske fort. bev. 1881 pl. I.) Denne sammenhæng er 
særdeles interessant. Helland formoder ristningerne er gjort 
med stene, hvilket meget godt stemmer med den formodning vi tør 
have om, at disse ristninger er ælare end bronzealderen. 
En meget eiendommelig analogi til disse ristninger er en svensk 
ristning fra Herjaadalen, gjengivet bl. a. 1 0. Almgrens: Sveriges 
fasta fornlåmningar, p. 79. Her er ridset ind i fjeldet, foruden to dyr 
af vanskelig bestemmelig art, et rensdyr, ganske livagtigt gjort. 
Det minder ikke i tegningen om de norske, men dette kan bero paa en 
mangelfuld gjengivelse ved disse sidste. 
Er 
Fig. 3. Helleristningsfigurer fra Glomen i Melø. 
Eksemplerne paa disse eiendommelige helleristninger kunde vist- 
nok forfleres. Men dette er tilstrækkeligt til et par bemerkninger 
om forklaringen af dem. Sammenligner man dem med de fra det 
øvrige Skandinavien kjendte helleristninger, saa ser man snart, at 
der findes ingen af disse, der har dyrefigurer af samme art som de 
her gjennemgaaede. Ser man f. eks paa plancheverket L. Baltzer: 
yGlyphes des Rochers du Bohuslån", hvor der findes gjengivet en 
masse dyrefigurer, er det klart, at ingen af disse har nogen lighed 
med de nordlige norske. Muligens fremstiller flere af de i Balt- 
zers verk afbildede hjort og daadyr, (kanske ogsaa elg?), men dette 
