363 
Husdyrene holdes, som før fremholdt, for deres produkters skyld. 
Men hvorledes en nu jægerne kommet paa den tanke at indfange og 
tæmme dyr i den hensigt at faa økonomisk nytte af dem? Vi 
støder først paa den vanskelighed, at vilde dyr i regelen ikke for- 
planter sig i fangenskab. Mange naturfolk holder dyr i fangenskab, 
i de sydamerikanske skove er indianernes hytter ofte rene menagerier, 
men disse folk har dog ikke erhvervet et eneste husdyr. Vanske- 
lighederne med at faa tæmmede dyr til at forplante sig, har altsaa 
været uhyre store for grundlæggerne af vor kultur. Det viser sig 
ogsaa i det ringe antal arter af husdyr, som vi har. En anden om- 
stændighed maa vi ogsaa nævne. Vi kan ikke tænke os, at man har 
kunnet fange og tæmme ældre dyr; men unge dyr, som man ved et 
heldigt tilfælde er kommet over, hvordan har man kunnet fodre dem 
op uden melk; for melk maatte jo være ukjendt!? 
Vi har nævnt allerede tidligere, at de produkter, for hvis skyld 
vi nu holder husdyr, beror paa erhvervede egenskaber. Dette gjælder 
da først og fremst melken. Man har i almindelighed anseet brugen 
af melk for saa selvsagt, at man ikke har tænkt over de vanskelig- 
heder, som har staaet i veien herfor. Et vildt dyr har ikke mere 
melk end det behøver for ernæringen af sine unger; berøver man det 
disse, saa indtræder i almindelighed abnorme tilstande, og melken 
hører op. Faareulden er ogsaa en erhvervet egenskab. Der kræves 
en lang udvikling gjennem flere generationer, før dyrene regelmæs- 
sig formerer sig i fangenskab og yder økonomisk værdifulde pro- - 
dukter. Men man kan vanskelig tænke sig, at jægerfolk har havt 
taalmodighed og økonomisk stadighed til gjennem et længere tidsrum 
at vente paa, at dyrene skulde have opnaaet sine husdyregenskaber, 
at de altsaa skulde have fanget og tæmmet dyr med den fjerne mulig- 
hed for øie, at de engang i fjern fremtid skulde afgive et værdifuldt 
produkt. Særlig gjælder dette storkvæget, som jo heller ikke egent- 
lig tilhører nomadefolkene, (deres væsentligste husdyr er smaakvæg, 
faar, gjeder, foruden kamel og hest). Vi maa ogsaa erindre, at 
nydelsen af melk ikke er udbredt overalt. Kineserne har saaledes 
ligefrem væmmelse for at drikke melk, og det uagtet de har boet 
saa nær Asiens nomadefolk. 
Grundbetingelsen for, at menneskene han have en eksistens som 
nomader, er altsaa den, at man har erhvervet dyr, som forplanter sig 
i fangenskab, og som kan give melk i større mængde end de behøver 
for ernæringen af sine unger. Dette har ikke jægerfolkene evnet, 
