365 
Til denne gudinde helligedes det vilde kvæg, bos primige- 
nius, stamfaderen til vort tamme kvæg. Ligesom maanen blev 
nemlig indenfor vor kulturkreds ogsaa koen symbol for det kvinde- 
lige princip. At koen er et helligt dyr, er en forestilling, som findes 
vidt udbredt, og er endnu den dag idag raadende i Indien*) og flere 
andre steder. Kvæget blev altsaa offerdyr og tillige et fredet dyr, 
som ikke kunde nedlægges. Men nu er der ingen guddom, hvis sym- 
bol er et himmellegeme, der volder sine dyrkere saa mange vanskelig- 
heder som netop en maanegudinde. Maaneformørkelser indtræder 
hyppig og uforberedt, og for at forsone guddommens vrede, maatte 
man i hast bringe ofre. Man holdt derfor dyr i store indhegninger,*) 
hvor man for hvert tilfælde havde dyr at gribe til. I disse ,dyre- 
- haver* har kvæget vænnet sig til mennesket, det har begyndt at for- 
plante sig,*) og det viste sig snart at være gudinden ret velbehageligt, 
idet det antog en hvid farve (leucismus). Lidt efter lidt begyndte 
man at benytte en del af dyrenes melk til ofringer, dernæst blev 
melken den nærende drik for særlig benaadede personer, presterne 
og kongerne. Ffterhvert sank saa det, som fra først af kun var viet 
guddommen, ned til at blive en nødvendighed for det daglige liv. 
Men i gudsdyrkelsen holdt melken sig som den hellige drik, indtil 
den i begyndelsen af historisk tid afløstes af vinen. 
Paa denne maade skulde altsaa kvæget være vundet som husdyr 
og anvendelsen af melken kommet i brug. Det forudsætter naturlig- 
vis en lang tids udvikling, før dyrene og menneskene havde vænnet 
sig saa til hverandre, og før det var muligt at vinde saa meget melk, 
at den fra at være brugt udelukkende ved ofringer efterhaanden kunde 
udnyttes økonomisk som drik og paa anden maade. 
1) Forf. af nærværende artikel fandt tilfældigvis nylig en interessant be- 
kræftelse paa dette: I en korrespondence fra Kalkutta til et tysk fagblad for 
papirindustri omtales som særlig skikket for eksport til det indiske marked bl. 
a. aftrykningsbilleder. ,Men", siger korrespondenten, ,man maa vogte sig: for 
den dumhed at bringe billeder af kjør, kalve eller kvæghjorder. Koen er 
et særlig helligt dyr for hinduen, og enhver afbildning, særlig som aftryknings- 
billeder, er en direkte bespottelse af hans religiøse følelse". Ft godt eksempel 
paa de mange hensyn, som maa tages i handelen med udeneuropæiske folk. 
2) Jfr. de gamle perseres ,jparadiser*. 
3) Denne forplantning er maaske lettet ved at kvæget krydsedes med en 
slægtning, wisent; thi fangne dyr synes ofte at ha større tilbøielighed til at 
parre sig med nær beslægtede dyr end med fæller af samme avt. Wisent (bison 
priseus) havde nogenlunde samme udbredelse som kvæget. 
