366 
IV. 
Vi har nu igjen at beiragte vort akerbrug. Som før oftere frem- 
holdt, havde menneskene paa flere steder tidligt naaet frem til den 
egne form for jordbrug, som vi kalder hakkebruget, og i dette 
vundet flere kulturplanter, af hvilke den vigtigste var hirse, senere 
byg.Hvad der adskiller vort akerbrug fra hakkebruget, er at marken 
bliver bearbeidet med en plog, som trækkes af okser. Akerbrug i 
vor moderne forstand blev altsaa først mulig, efter at man havde 
tæmmet kvæget. Akerbruget er imidlertid ikke blot et nyt udviklings- 
trin af hakkebruget, men indeholder i virkeligheden et fuldstændigt 
brud med den gamle tradition. Ved akerbrugets indførelse er der 
foregaaet en økonomisk omvæltning med betydelig rækkevidde. 
Hvordan er man saa kommet paa den tanke, at lade en okse * 
trække en plog? Plogen er for saa vidt en form for hakken, saa der 
er overgangen let at forstaa. Vanskeligere bliver det at forklare, at 
kvæget, offerdyret og saa det melkegivende dyr, er blit anvendt som 
trækdyr; det har stillet store fordringer til menneskenes og dyrenes 
taalmodighed og læreevne. Kunsten at trække plogen er først lært 
ved et bekvemmere redskab, nemlig vognen. Mellemledet er alt- 
saa her opfindelsen af vognen. —Vognen finder vi kun indenfor 
den kulturkreds, som har optaget akerbruget, men indenfor denne 
kreds finder vi den overalt. 
Vognen har oprindelig i ældre tider været et til religiøst brug 
bestemt redskab, der først lang tid senere fik anvendelse i det daglige 
liv. Denne hellige vogn, hvorpaa gudebillederne, først og fremst 
billedet af frugtbarhedens gudinde, førtes om, blev trukket af hellige 
dyr, okser.!) Fra den samme forestillingskreds er saa plogen frem- 
gaaet: akerjorden er gudindens skjød, som oprives af plogskjæren 
og derved tvinges til frugtbarhed. Der ligger altsaa til grund for 
pløiningen et mytologisk-seksuelt moment. Plogen tillagdes en 
befrugtende kraft; pløiningen, og ikke udstrøningen af saakornet, er 
den befrugtende virksomhed. Pløiningen var en hellig handling og 
oksen er hellig, fordi den arbeider ved det hellige redskab. Denne 
forestilling lader sig historisk og tildels moderne forfølge over vidt- 
strakte strøg. I Kina begynder pløiningen hvert aar ved at keiseren, 
omgivet af det høitideligste ceremoniel, selv pløier en mark indenfor 
1) Jfr. Tacitus" Germania c. 40, hvor der omtales en gudinde Nerthus, som 
paa en vogn føres rundt i landet. 
