=- 18 - 



cti spanilé Vesny pějí, Jsouf to samečkové ojedinťlýcli párků, které po rozlétnutí Se 

 společných hoiifcfi k loňským svým sídlům se navracují. 



Jak mnozí jiní pláci, tak i sýkory v7liledávají loňská stanoviska, kde již jednou 

 neb vícekrát hnízdily. Jen novozasnoubcnci nebo takové párky, jenž o loňská hnízda 

 přišly, staví nová. Stará hnízda bývají dle potřeby každoročně opravována. 



Nápadné liší se hnízda jednotlivých druhů sýkor od sebe. Některé druhy hnízdí 

 v dutinách, majíce bud velmi jednoduchá neb docela žádná hnízda; kdežto jiné velmi 

 umělá hnízda staví. Sýkora velká, modřinka, sýkora luzní a uhelníček imizdí bud v du- 

 tých stromech nebo v skulinách starých zdí. Ncjraději vyvolí lakové dutiny, které mají 

 s vrchu malý otvor, bezpochyby z té příčiny, by se před dravci uchránily. Také pa- 

 rukářka hnízdívá v dutých Stromech; někdy nacházíme též hnízdo její v opuštěném ve- 

 verčím pelechu. 



Mlynářík stavívá své hnízdo na stromech, obyčejně v paždí silné větve. Hnízdo 

 jeho bývá z mechu a pavučin uměle spleteno, je zcela uzavřeno a má toliko po straně 

 malý výlet. Aby tak snadno zpozorováno nebylo, umí je tato sýkorka z věnčí kousky 

 kůry a lišejníky tak ošálit, že ho na první pohled od kůry stromové rozeznati nelze. 

 Nejumělejší hnízdo stavívá ale zajisté mbudivláčck. Sýkora tato žije v jižním Francouz- 

 sku, částečně i ve Vlašícli, nejčetněji ale v Polslni a v Ruších. Též v Cechách se po- 

 různu vyskytuje. Zdržujíc se při jezerech a bařinách živí se hlavně hmyzem vodním. 

 Hnízdo její bývá bud na prutech vrbových neb na rákosí zavěšeno, majíc podobu po- 

 dlouhlého, ohyčejně šest jialců dlouhého a čtyry palce širokého vaku. Svrchu je uza- 

 vi'eno, a po straně nachází se výlet v ouzkou rouru vybiliajíci. Hiuzdo toto sestává 

 z dvou stěn; vnitřní je ze Cmejří čili vlny rozličných rostlin zdělána, vnější pak z lýčí 

 a vláken rostlinných pevně setkána. Přírodoskumci jsou toho mínění, že i lato sýkora 

 v jednom a témž hnízdě po více let hnízdi a každoročně je opravuje. Stará hnízda 

 bývají tudy větší a pevnější než nová. 



Hnízda moudivláčkň se k rozličným účelům potřebují. Ve VTaších panuje pověra, 

 že hnízda taková před bleskem chrání, proto prý je také na dveře svých domů přibí- 

 její. Lépe jich používá lid v Polsku; nosí je místo punčoch a trepek, kn kterému účelu 

 se pro svou hebkost a teplotu dobře hodí. 



Žádný z našich pěvců nebývá tak četnou rodinou požehnán, jako právě sýkory. 

 V jednom hnízdě čítáváme šest až dvanáct, ba často až do dvaceti hlav. Komu trávi- 

 vost ptáků známa, ten se podiví, když na takovéto množství mladých pohlédne, jak staří 

 tak čelnou rodinu uživili mohou. A však ona hbitost a neunavnost, jaká sýkorám při- 

 rozená, ona pečlivost, s jakou rodičové svá mládata ošeliují, pojišfuje jim potřebnou 

 výživu. Jeť to věru utěšené podivám na tylo čilé ptáčky, s jakou neunavenou pilností 

 o zachování svých mladých pečují. Jako o závod slídí oba rodičové po stromech a 

 v křovinách, ba i na zem se pro hmyz spouštějí, donášejíce jej v největším kvapu hla- 

 dové rodině. 



Před několika lety měl jsem příležitost pozorovati, jak dva párky sýkor mladé 

 v jednom hnízdě společně živily. Byli to mlynáříci. Vida ustavičně staré k hnízdu po- 

 travu donášeti, umínil jsem sobě sýkory ty pozorovati, bych se dopátral, jak často asi 

 mladé své krmí. Nemálo jsem se tomu podivil, nabyv jistého přesvědčení, že nikoliv 

 je(len ,— jak jsem se domníval — nýbrž dva párky mlynáříků mladé tohoto hnízda 



