— 20 - 



velkou harmonii přírody, která žádný přestupek svých nezvratných zákonů bez trestu 

 nenechává. Tyto zákony nám ale ukazují, že v přírodě jedno hez druhého obstáti ne- 

 může. Tak jmenovité rostlinstvo muselo by četným nepřátelům podlehnouti, kdyby mu 

 nebylo okřídlených lovců ku pomoci dáno. 



Pokud ještě pralesy na zemi naší se rozkládaly a rostlinstvo v divé bujnosti krutý 

 zápas o místo a světlo vedlo, byl i nyní tak zlopovéstný hmyz potřebným pomocníkem, 

 jenž rostlinstvo před hrozícím udušením chránil. A však již tenki'át měla příroda v ope- 

 řencích své prostředníky, kteří přílišnému rozmnožení se cizopasníků bránili. Pod do- 

 hlídkou těchto okřídlených strážců mohl se hmyz jun v lakovém počtu udržeti, jaký 

 právě k odstranění toho, co zbytečné bylo, postačoval. 



Za našich dnů, kde člověk na mnohých místech již až příliš se postaral, aby jeden 

 strom druhým stísněn nebyl, nezbývá hladovým škůdcům rostlinstva ovšem nic jiného, 

 než na to se vrhnouti, co právě ke své potřebě sázíme a pěstujeme. V našich zahra- 

 dách a lesích stal se hmyz nejen zbytečným, nýbrž i zlým hostem. 



Vším právem přemýšlí tedy člověk o prostředcích, jakými by tyto nepřátele ze 

 svých pozemků odstranil. Zkušenost nás ale poučila, že tenkráte, když hmyz k příhš- 

 nému množství vzroste, všecky pokusy o jeho zahlazení marné jsou. Přílišnému množ- 

 ství těchto nepřátel nelze oddolati, ale rozmnožein' jejich dá se velmi jednoduciiým spů- 

 sobem předejíti. Chceme-li, aby naše sady a lesy hmyzem netrpěly, použijmež onoho 

 prostředku, jakým v pralesích příroda svá díla chránila: ncchme ptactvo na svobodě žíti ! 



Šumava a její rostlinstvo. 



Sepsal E. Purhyné. 



Skládám zde výsledky cesty do Šumavy, kterouž jsem v měsících srpnu a září 

 r. 1857 podniknul; při čemž mne přírodnická sekcí Musea českého co nejštědřeji summou 

 100 zl. stř. podporovala, kterémuž ctihodnému spolku, jakož i panu prof. Jechlovi v Bu- 

 dějovicích, ochotnému svému průvodci po jisté části mého cestování, potom i všem pá- 

 nům lesníkům, od nichžto jsem v horách pohostinně přijat byl, zde na prvním místě své 

 nejvřelejší díky vzdávám. 



Přední účel mého cestování byl, abych seznal ráz květeny šmnavské, kteréž jsem 

 jíž od prvních cest r. 1852 a 1854 povrchný obraz si byl utvořil. Již tehdáž jsem 

 slúedal, že jest pohoří vcltiii chudé na rostliny, ježto nemnohé jen rostliny jižnějších 

 středních Čech až do těchto hor vystupují, jednak zase jen málo horských a alpských 

 rostlin, jakéž v Krkonoších a jiných vyšších pohořích se nacházejí, v šumavských horách 

 se vyskytuje. Také jsem již tenkráte pozoroval, že předhoří na jihovýchodmm konci 

 Šumavy, Blanský les a k němu přiléhající okolí Krumlovské z pravidla dotčeného >7iiaty 

 jsou, jelikož hojnosti rostlin se honosí; dále jsem si všimnul, že ve vlastním pohoří šu- 

 mavském některé rozličnosti mezi horami granitovými, rulovými a svorovými panují 

 v ohledu na mnohost druhů a na převahu některých druhů, posléze že sklony jižiu' a 

 severní poněkud rozdílné povahy rostlinné ukazují. 



