— 21 — 



Všecka liitci pozorování, již lulidáž i'ini>itó, m6la na poslední cesto znova být zku- 

 šena a rozmnožena. Pomůcky nalezl jsem v rozličných botanických spisech, jako v Junp- 

 baurovč „Topo(íraphie der Jlcrrscliaft (ioldenkron," a ve Wagnerových , Lindackerovýrli 

 i hrabtic Slernbcrgovýcii cesliicli šumavských. Podobno měl jsem v důkladných pracích 

 pana Karla Fritsche ve Vídni dídcžKá itictcorolog-ická data. O mírách výšek, k pozoro- 

 vání roz.íířenosti rostlin tak důležitých, pouCil jsem se z Hochstetterových prací, v roč- 

 ních spisech sítíologického híšskúho ústavu, kdež spolu guolofrické pomřry pohoH šu- 

 mavského velmi obširiiĎ a prakticky líčené najdeš. Co se týče geolojrického detailu, 

 jsomf přede vším svému příteli panu Krejčímu díky povinnován, jenžto, procestovav po 

 dlouhou řadu let toto pohoří, védomostmi zevrubnými o pomčrech a rozšíření skalin 

 laskavě mé zpravil. 



Dříve nežli poinéry rostlinstva šumavského vypisovali začnu, vidím za potřebí, po- 

 dali čtenáři ol)raz fysikálnich poměrů pohoří, a poněvadž tylo jen v porovnáni s ostatní 

 Českou zemi dobře poíiaty býti mohou, stůj zde stručná charakteristika klimatických a 

 půdních poměrův naší vlasti. 



Cechy mají podobu člverohranu, jehož úhly v směrech hlavních větrů leží. Boky 

 tohoto člverohranu činí vysoké náspy horní, a z těch jest severovýchodní pásmo hor 

 Krkonošských, Jizerských a Kladských nejvyšší (průměrně 3000—4000', jednollivé 

 výšky 5000') ; pak následuje jihozápadní pásmo, Šumava (prům. 3000', jednollivé vrchole 

 přes 4.500'); polom Rndohoří, pásmo to severozápadní (prům. výška 2.500', některé 

 punkly přes 3000'); posléz co nejnižší jihovýchodní pásmo, pohoří Českomoravské (prům. 

 1.5(K)', jednollivé výšky přes 2500'). Vedle těchto vyšších pohraničných hor objevuje 

 se v severních ("echách ještě Slředohoří, záležející v kuželovilých horách čedičových, 

 průměrně 1500', dílem 2000' vysokých; a jednotlivé takovéto hory jsou ještě v severní 

 polovici země roztroušeny, jako Bezděz, Kozákov, Kunětická hora a 1. d. Konečně 

 celá země skoro nikdi; na větší prostoře nemá rovin, nýbrž všude vlnicí se pahorkatiny. 

 Když ledy Čechy jakožto zemi pahorkovatou , vysokými pohořími obklíčenou si pi'edsta- 

 vujcme, nesmíme si nepovšimnouti té okolnosti, že celá země od jihu k severu se kloní, 

 jak již spád hlavních vod českých ukazuje, lak že města, ležící v dolině střední čarou 

 od jihu k severu v takovémto ubývání absol. výšky nad mořem následují: Krumlov 1596'; 

 Budějovice H64', Praha 546', Litoměřice 366', Podmokly 294'. Z toho také vysvítá, 

 že jihozápadní a jihovýchodní hraničně pohoří, Šumava a Českomoravské hory nevystu- 

 pují tak příkře a mohutně nad paliurkatinou u svého úpatí (protože samo již vysoko leží), 

 jako Krkonoše, Rudé pohoří a Slředohoří severních Cech, ježto se náhle z mnohem nižší 

 krajiny zdvihají. Známo Pražanům, že posléz jmenované hory za jasných dnů s Bílé 

 hory zřejmě viděti bývá , kdežto na západ vyvýšenější pahorkatina vyhlídku na Šumavu 

 a českomoravské pohoří zakrývá. 



Podnebí Cech shoduje se s poměry výšek právě vyloženými, jak lemperatury celo- 

 roční, léta a zimy, od pana Fritsche vypočítané, ukazují, a s nimi zároveři chodí po- 

 měrné množství ročních sraženin v povětří. V nižších severních Čechách a v údolí 

 Vltavském jest nejteplejší klima a nejméně dešfft; k pohořím hranic, zvláště ale k vyšší 

 jižní části Čech, vždy větší sludenost a vlhko. Pan Fritsch podniknul nemalou péčí \y- 

 skoumati, zdali skutečně všecka místa v Čechách, kde so lempcralura skoumala, tolikéž 

 studenější jsou, kolik vyšší, a vypočell k tomuto účelu, jaké by tcmperatury byly na těch 



