— 27 — 



jakožto slrom veliký, od bfló břízy docela rozdílný, se silnými rovnovážnými konáry, 

 MHŠul jsctii ji toliko v údolí Vltavském, od VySšítio Brodu, kdež poskrovnu se vyskytuje 

 (asi !!)()()'), až do okolí Tuseckřliu (21()0'J a u Kiseiisteliut v zápuilní Šumavě. Asi 

 tak(í ve výšce 2300' pi'ieliiizí odríida břízy pýřité s malými lisly a svislými včlveini (Be- 

 tula carpalliioa). Od 2000' bývá s vellkolistou formou pospolu, ale nevyroste ulkdy lak vy- 

 soko. Ze stromů, v ristýcli lesináeh přlcházejícícli, zbývá ještě jmenovali borovici. Tento 

 strom cliybí ve vlastní Šumavě a nachází se více v předhonch mezi Klatovy a Králov- 

 ským Hvozdem, v okolí Sušic a Vimberka a na levém břehu Vltavy od Šenavy a Horní 

 Plané až do okolí Vyššího Brodu. V okolí Krumlova je hojnější nežli sun-k. V údotí 

 Vltavském u Eleonorcnhaiuu a u Kunžvartu (2500') spatřuje se borovice v dosti špatných 

 cveniplářich na bažinách , kdež mnohem bohatější na pry.skyřici bývá. S ní pospidu a 

 nmohem hojněji nežli naše obecná sosna daří se v těchto bahnitých krajinách znamenitý 

 slrom, sosna bahní (Pinus uliginosa Neumann). Tento strom, íasto dosahující výšky tří 

 sáhů, jest toliko mohutná odrůda kosodřeviny, ncbot má tytéž ohybné, nahoru zahnuté 

 větve, tytéž krátké lemnozelené jehly a stejné šišky. Nejlépe se jí daří ve výšce 2200' 

 u Eleonorenhainu a Tusetu, kdežto jen málo bílou břízou promíšena v bahnech lesiny 

 tvoří. Výše, již u Kunžvartu stává se vice a více křovitou, až konečně docela v koso- 

 dřevinu přechází. Pamětihodno, že tento strom zase v bažinách Třeboňských a u Jin- 

 dřichova Hradce roste, ve výšce asi 1100 až 1500'. 



Tím bychom byli se stromy, Ivořícími lesy více méně nepromíchané, u konce ; a i 

 z těch vlastně jen smrk, břízu a snad i sosnu bahní tam počítati sluší, poněvadž boro- 

 vice vlastně do předhoří náleží, jedle nikdy, buk velmi zřídka, jako v krajině Tachovské, 

 na Javoru a na jižním úpatí Boubína čisté lesy tvoří. V pasu jedlí a buků přichází ještě 

 velmi krásný strom přimíchán, totiž javor horní čili klen (Acer Pseudoplalanus). hlouběji 

 a mnohem řidčeji nežli javor nepochybně brzo docela vypleněná lípa velkolistá , mimo 

 tyto porůznu osyka (Populus tremula), jeřáb (Sorbus aucuparia) a bez hroznatý (Sam- 

 bucus racemosa), velmi zřídka tis (Taxus). V údolích u potoku viděti hojně jiivor mléč- 

 nalý (Acer platanoides), jihu velkolistý (Ulmus efTusa) co odrůdu Ulm. montana Smilh, 

 řidčeji ve vesnicích lípu malolistou a vclkolistou, některé vrby (Salix viminalis, alba, pen- 

 tandra), jakož i střemchu (Padus) a olši šedou (Alnus incana). Všecky tyto stromy jdou 

 až do 2500'. Olši lepkavou (Aln. fflulinosa) našel jsem jenom v nižších polohách u 

 Krumlova, Sušice. Z křovin jsou tu nemnohé, jalovec všude rozšířený, některé vrby 

 (Salix incana, capraca, aurita), v nižších krajinách, na př. u Krumlova a Vyššího Brodu, 

 také vrba purpurová, z růží: Rosa canina, toinentosa, až asi do 2000', odtud až do 2500' 

 nacházíme ve východní Šumavě růži alpinskou ; černý zimolez (Lonicera nigra) jde od 

 2000' až přes 3000', zimolez obecný (Xylostcum) je u Krumlovu. Trnky jsem viděl 

 toliko v nižších krajinách až asi 1800', a po(lol)uč hloh (Crataeijus o.xyacanlha), kalinu 

 ( \ ibenumi Opuhis), řešetláky (Rhamnus Iringula i catharlica). Líska jde na jižních 

 stranách až do 2000', v západní Šumavě je řidší, zvláště hojná zase v Sušickém okolí 

 na jižních úklonech, kdež s odrůdou olše šedivé se stříhanými lupeny přichází. Tři 

 zvlaštiu' křiky ještě musím jmenovati : olši zelenou (Aln. viridis 1)C.) na severních úklo- 

 nech Šeninpra a Boubína, ostatně ještě na více místech v jižních Čechách; potom břízu 

 nízkou (Betula nana) v bažinách 2500—3000' v Aussergefildu u Fůrstenhutu a Kunžvartu, 



