- 32 - 



zmíniv se o Jihlavě a Německém Brodě, co o známých místech, docela zkrátka, mluví 

 obšírně o dolech na pozemnostech sla\'ův zemských se nalézajících, kdež praví, že za 

 Německým Brodem leží nejnadějnější doly v pozemnostech stavovských, táhnouce se od 

 Pelhřimova k Rychnovu, mezi Německým Brodem a Jihlavou až k Polné na Moravských 

 hranicích, několik mil v pohoří na dýl i na šíř. V těchto horách jest prý mnoho sta- 

 rých šacht a hald velikými stromy porostlých, z čehož se dá poznati, že tu veliké doly 

 bývávaly, kteréž v husitských válkách opuštěny byly. Že ale tyto doly nikoli pro ne- 

 dostatek rudy spuštěny nebyly, vyplývá prý z toho, že ve všech starých šachtách, kte- 

 réž do toho času byly otevřeny, ruda na úlomu se našla, více méně bohatá, a nedostává 

 prý se toliko bohatých nákladníků, kteříž by na ty doly nakládati chtěli, a podpory od 

 vlastníků pozemností. Pak uvádí dosud ote>Ťené doly: Rychnov, Pelhřimov, Pavlov, jeden 

 statek pana Senovce u Brodu, Hlasovou, Skalici, Vrbice, Šmelice, kdež se všudy lomy 2 

 až 12 lotu, a ještě více stříbra našly. — V druhé zprávě od r. 1598, kdež Lazar Erker 

 k rozkazu císaře Rudolfa II. totéž pohoří ohledati a udati měl , kde a jakým spůsobem 

 by se v oněch krajinách hornictví mohlo opět provozovati, opakuje Erker předešlou 

 zprávu svou, a promluviv o starším hornictví u Brodu , Pribislavi , Humpolce , Pavlova a 

 Pelhřimova, a o Rychnoeč se zmíniv, že tam ještě před 12 roky byla ruda dobývána, 

 mnoho hřiven stříbra z centu dávající, končí těmito slovy: „Nejbohatší doly v cechách 

 jsou v této krajině od Německého Brodu až k Ledči, pak opět k Pelhřimovu, Rychnovu 

 a k Jihlavě, až 10 mil dlouhé a široké. Z ohledání vysvítá, jak výborné pořadí dolů 

 zde stávalo a nyní spuštěno jest* '). 



Podle nejstarších pověstí kronikářův bývaly nejbohatší stříbrné doly v pohoří od 

 kláštera Ždárského až k Lipnici se táhnoucím a Ždárské Hory nazvaném; u Lipnice 

 byl prý na Ostrém Kameně celý stříbrný kůií nalezen. — V jedné zprávě bez data a 

 bez podpisu, taktéž ze 16. století, čte se: „Hornictví Jihlavské a Německobrodské na 

 levém břehu k Habru, k Dobrovítovu a k Zbraslavicům'^ '). 



Ždárské Hory, kteréž se k Lipnickému potoku táhnou a s hájemstvím Německo- 

 brodských dolů na jeho severovýchodních hranicích se stýkají, byly dle našich kronikářů 

 již za času Boleslavův příčinou sporů a půtek mezí Čechy, Moravany a Uhry; tito prý 

 odváželi zdejší stříbro na mnoha vozích , až byli od Čechů navždy zahnáni '). Zcela 



') Původní zpráva v c. k. gub. archivu. 



') Koncept tamže. 



') J. Beckovsk>' vypravuje ve své „Poselkyui starých příběhů Českých" na str. 711 : 

 „Okolo města ISěni. Brodu léta 950 velká hojnost slříbra se dobývala, jakž toho do- 

 savad šachty (zvlášf při vesuici Sraly Křii') patrné znamení ukazují, trž také staro- 

 dávné knihy Stříbrných hor to zaznamenáno měly, že každého dne sobotního do téhož 

 města k zaplaceni své mzdy do 20 tisíc havířů a horních dělníků přicházelo." Na 

 str. 176 vypravuje podle Hájka o nadzmíněném slhbruém koni následovně: „Léta 952 

 muž jeden knížeti Boleslavovi velmi milý z rodu Horbojova syna Květošova, jménem 

 Dalimil, chtěje knížeti svému libost učiniti, s čeledí svou pramenů sťríbmých, zvlášt 

 okolo potoka Lipnického, velmi pilně hledali počal. Casn jednoho ponuknutím své 

 ženy; jenž věštkyně byla, rozkázal jeden důl v údolí, Ostrý Kámen nazvaném, udělati, 



