- 33 — 



bez všeho zrikliidii asi lyto pověsti nejsou, nebof obřasnó loupežničíte hornictví před- 

 chiizeio tétněi- váudy poi-iidné těžení lior. V udiiviiní času nejsou též naši ivroniiíán 

 vždy správní. Nejslarší věrohodnou zprávu o zdejším, jakož i o Jihlavském iiornictví 

 podává nám listina Přemysla, markraběte Moravského, v Jihlavě v měsíci záři roku 1234 

 vydaná, v níž jistý L., urbuř Němcckobrodský , co úd hornického soudu v Jihlavě se 

 uvádí '). Již na začátku 13. slolcli bylo ledy hornictví ^ěmeckobrodské, jakož i Jihlav- 

 ské spoi-ádané; avšak tu opět mlčí dějepis až do roku 1257. Město a hory okolo Brodu 

 náležely tehdáž bohatým a mocným pánům z Lichlenburka ; tehdejší nábožná mysl obě- 

 lovávala dary od Boha udělené, začež se zvláště doly považovaly, kostelíim aneb klášte- 

 rům, a protož upsal téhož r. 1257 dne 5. listopadu p. Smil z Lichlenburka jemu pn- 

 slušící desátek ze stříbrných hor u Brodu, Bělé, Šlapanova a Pi-ibislavi, a odkudkoliv 

 by mu příslušel, třem klášterům : Scdlickému, Hradišťskému a Žďárskému -). Tento de- 

 sátek byl velmi výnosný, jak vysvítá z listiny mincmistra Jindřicha, jménem Avis (Pták), 

 dne 25. října 1258 v Šlapanové vydané, v niž se tento odvolává na propnjcku minc- 

 mistra Eherharda (Magister monelac per totam Boémiam , jak se obyčejně v listinách 

 krále Václava I. a Přemysla Otakara II. nazývá), mocí kteréž jistému Dili-ichoci Frei- 

 bergrori a Gernoloci Černému patnáct couk a cech a jedno nevzdělané pole v okolí 

 Brodském bylo propůjčeno. Tuto listinu potvrzuje jiná stejného obsahu, kterouž sám vlast- 

 ník pozcmnosti komické, Smil z Lichlenburka, dne 1. ledna 1259 vydal a od týchž 

 svědkíi podepsati dal '). I postupem času udrželo se zdejší hornictví na stejném stnpni, 

 jelikož páně Suiilovi synové a nástupcové pro Brod zvláštní báňský řád vydali, kterýž 

 obsažen jest v německé listině od 8. června r. 1278, v níž i obecný rád obsažen 

 jest. Články báíiského řádu znějí takto : 



1. Všechny hory, kteréž by se na dědictví našem, i na statcích rytířů a jiných 

 poddaných našich našly, mají k témuž městu (totiž Brodu) a měšláiium našim pi-islušeti 

 se vší měrou a se vším právem , kromě ve třech městech našich , totiž v Slapanurě, 

 v Bělé a v Chotéboi-i, ku kterýmž všechny hory, nalezené na jejich lánech, jenžto jim 

 jsou přiměřena, se vší měrou i se vším právem budou přináležeti. 



2. Xašel-Ii by kdo nový důl: vyměřeno budiž jemu sedm lánů, a z obou stran 

 af se vyměří pro krále pána jeden lán, pak panu Hynkovi a jeho bratřím napi-ed řeče- 

 ným; potom přísežným jeden lán jako králi; njěřičúm budtež dány čtyry groše za měření. 



3. Ku právu měřené hory chceme aby náležely z toho, co se na visutém (in me- 

 hangendcn) nazývá, pfd čtvrtá lánu; z toho pak, co na ležatém (in meligenden) slovc, 

 jeden lán; vysokost i hlubokost v stejné míře. 



kdež také hojný pramen stříbra byl nalezen; po kterémž berouce se kovkopové do 

 hlubokosti nalezli Jsou vclikv' kus sainoro.stlého stříbra v podobenství velkého konř, 

 kterýžto kus tak byl rlivnř srostlý, že toho času žádny se mistr v celé zemi nenalézal, 

 který by takový obraz n takového koně uměl sliti. Toho stříbrného koně když jsou 

 diblici 8 velikou těžkostí z dolu vytáhli a na vůz pevný vložiU, knížeti jej Dalimil 

 na Vyšehrad poslal." 



') Boczek: Codex dipl. II. str. 2C8. 



-) Tamže. III. sir. 248. 



') Irkiindenbuch zuř Gescbichle der bijhm. Bergwerke, vom Grafen Kasp. Sternberg. 

 Nr. 11. p. 20., el Nr. 13. pag. 22. 



3 



