Hřbet jest olivově zelený, strany světlejší, biich bílý, ploutev hi-betní a ocasní 

 zaniodralií, lato poslední tmavě lemovaná; ostatní ploutve začervenalé, oko hnědé. 



Parma dosahuje délky dvou střevíců a tíže 8, 10 až 17 liber. V řece Salzacliu 

 ve Štyrsku chytili r. 18.53 parmu 25'/, libry těžkou. Stáří udávají rybáři na 15-20 

 let. Balbin vypravuje, že se tento druh ryb najednou objevil ve Yllavě u velikém množství 

 r. 1366, a že ho dříve nikdo v Čecluích neznal '). 



Parma žije v řekách a jezerách, jak v planině, lak v horách; živi se červy, ma- 

 lými rybičkami, a mimo jiné žere ráda lidské lejno. Ve čtvrtém roce tcprv dosahuje 

 svého ouplného vyvinutí a stává se plodnou. V květnu neb na začátku června se parmy 

 trou a táhnou v dlouhých řadách. Na Pražském rybím trhu náleží parma k nejoby- 

 čejnějším rybám. Maso jest chutné, ale proto, že se v rybnících málo plemení, dávají 

 do násady jen několik kusů, by kapry svou živou, nepokojnou povahou od nemoci z le- 

 nosti povstávající uchránily. 



Rod Gobi o Cuv. Zuby požerákové jsou hákovité, a na každé straně stojí v jedné 

 řadě 3, v druhé 5. Ústa jsou na konci těla, a v koutkách po jednom fousku. Hřbetní 

 ploutev jest krátká a bez zoubkovatého ostnu, ploutev řitní též krátká. 



Hízek. Grobio viilg-aris Cuc. Cyprinus gobio Liii. 

 Tvar těla dlouhý, vřetenovitý, čelo silné, klenuté, oči po straně těla. Hlava, 

 lělo a ploutev hřbetní i ocasní jsou hnědě skvrnaté. H. 3/7. Ř. 3/o. B. 2/7. P. 

 i/14. O. li). Supin 6/40—44/4. 



(Obr. 12.) 



') Udáni toto čerpal Balbiu nepochybné z Hájka. Red. 



