— 4.Ť - 



HHicl josl (fervcný, tmavozolenýini skvrnami posely. Na každé slranC Iřla jpst 

 v řadě 7,11 sebou 7 velkýcli skvrn. IMonhc jsim /.ažlnnlh'' nol) zarervonali'-. a jen liihclní 

 a orasni Minji (niavohnřdé skvrny. Diilnivka v oku zlalá. Barviliist tí-la není vždy slcjnii, 

 v celku je l)U(f svéllejší neb tmavší. 



fií/.ek náleží mezi malé ryby a bývá obyčejně 4 palce dloubý, zřídka vyroste až 

 na () palců. Jest velmi bojný v potocícb, řekách, jezerácb , i v močálech. V podzem- 

 nicli řekách, v Adelsbergské jeskyni a v teplých vodáoli v cliarválských Teplicích též 

 žije. Nejraději se zdržuje v čisté vodě s písečným neb křcmenitým dnem. živí se červy, 

 jikrami jiných ryb, shnilým masem a rostlinkami. 



Třeni připadá v měsíci květnu neb červnu, trvá po čtyry neděle a rozmnožení jest 

 nad míru hojné, pročež jej rybáři rádi vidí v rybnících, kde okouni, candálí neb pstruhy 

 se chovají, kteří na řízkách dobrou potravu nalézají. Maso jeho jest chutné, zvláště sma- 

 žené ; a jakkoliv má německé jménu Grundel, přece to není ta znamilá Podolská grnndle, 

 pod kterýmžto jménem Pražští labužníci již na tisíce niřeněk (Cobytis barbalula) snědli. 



V arciknížectví Rakouském a v Bavořích žije ještě jiný dndi Hzkii, Gobio urano- 

 scopns A<ias., který se liší od obyčejnéiio následujícími znaky: Tělo jest poměrně delší 

 a nižší, fousky delší, oči skorém na vrchu hlavy položené; ploutev ocasní a obyčejně 

 i liřbetní nemají žádné černé skvrny. Možná, že .se i u nás nalezne, bude-li se dávat 

 po něm pozor. 



Rod Kliodoiis Agas. Zuby požerákové tvaru k noži podobného, na každé straně 

 5 v jedné řadě. Ústa jsou skoro na zadní straně a nemají žádných louskťi. Ploutev 

 hřbetní počíná hladkým ostnem v kolmé čáře nád ploutvenia prsníma , a jest stejně 

 dlouhá jako řitní. 



Ilořavka. Rliofleiis ainaviis Ayas. 



Tělo vysoké, se stran silně smáčknuté. Postranní čára otvorii táhne se jen 

 110 prvních 5 neb (i šupinách. H. 3/9—10. Ř. 3/9. B. 2/6. P. I/IO. O. 19. Šupin 

 na délku 34-38, na výšku H-12. 



Sameček má v čas tření nad ústy (Obr. 13.) 



dvě hromádky tvrdých bradaviček. a 

 barvitost těla jeho jest v ten čas pře- 

 krásná. Přikrovky žaberni, liibet a 

 strany těla nad ploutví řitní jsou fialové, 

 a v prostřed strany táhne so od půli 

 těla až k ocasu smaragdově zelený pá- 

 sek. Prsa a břich jsou stříbřité, růžové 

 nadchnuté. Za otvorem žabcrním jest 

 kolmý stříbřitý pásek, na zad Halovými skvrnami lemovaný. Ploutev hřbetní hnědá, 

 tmavě skvruatá, řitní červená, černě lemovaná, prsní a ocasní jsou světlé, průhledné. 

 Duhovka oka jesl na hoi-ejší půli červená. Samička jest menší, nižší, všechny barv7 

 jsou velmi mdlé a tmavší, bradavky nad nosem scházejí a měchýř vzduchový jBst o 

 polovici menší. Ona bývá jen IVs— 2" dlouhá, kdežto sameček až na 2" 3'" vzrůstá. 



