— AI - 



Al)rainis lirania, cejn velký. niirca ariryrí-ttlciicn , pcjii niiilý. 



Ploulov iiliií 3/24 — 26. l'.slii napolo na Clouluv řitní ICIi)— 21. Tstii na konci 



/.|HMlní .straně. Největší délka 1 '4', líže 5 polužoná. Největ.ši dííjkii I', vália I iilira. 

 až 10, co v/.ácnost až 20 liber. Ziiliy po- Znliy poženíkové po (l\on i:iil:lcli. 

 /(•riikové po jedné iadě. 



liarva hlavy a liibelu je.sl ěernavá; sírany zažloutle bělavé, slHbi-iir- le.sklé, drob- 

 nými tetkami po.sely. Bi-ich pod žiibrami zafernalý, dále liil). Ploutve zamodrale OiTné. 

 Duhovka zlatě žlutá s velkou černou skvrnou. 



Cejn velký lili pražma zdržuje .se v řekách, jezerách, rybnících a baiinárh na 

 Musleeli, kde dno jcsl hojným hlinitým šlemem pokrylo. Rybáři poznají uiislo, kde se 

 zdržuje, dle zkalené vody. V chování svém a v jiotravě jest na.šetriii kapru pod(d)eii, 

 jen že žije rád ve větších houfech. Pražmy se trou v noci, jsou při tom nepokojné, 

 mrskají sebou, mlaskají ústy, a slanc-li se povělrnost chladnou, uprchnou do hloubky 

 a vrátí se k d(d<ončetii Iření až při lepším pořasí. Samci dostávají v ten čas škrablavé 

 výrostky na šupinách a na hlaví', které později opět ztrácejí. Jlaso jejich za nniolio 

 nestojí. Cijn velký se nalézá v celé severin' půli Evropy, a ve Švédsku prý se pouští 

 i do moře. Za .Vlpaini více nepřichází, aniž který jiný druh tobolo rodu, jen řeka Rodán 

 činí výminku, chovajíc některé ilruhy. Lf nás jest velmi obyčejný, ale .sotva dosahuje ^ětši 

 líže než 4 libry, kdcžlo v Dunaji a jezeře Bodenském a Atterském 5— iO liber dosahuje. 



Mezi žábrami nalézá se někdy velmi vzácné a podivné zvíře z rodu lilíst, Diplo- 

 zoon paradoxům, ve Voirtove přírodopisu pod é. 215 vyobrazené. Lze je nalezli, když 

 dobře očištěné a vyříznuté žábry jednotlivě proti světlu držíme , kdež se co tmavá, 

 písmeně X podobná skvrna ukáže, vězíc mezi oběma řadama žaberních váčkň ; jehlou se 

 vytáhnouti dá a jest asi 2'" dlouhé. 



líloch udává , že v Meklenbursku chytili na jedno zataženi 5000 pražem, a ve 

 Švédsku r. 174!) 50,000 kusft, dohromady 1,300 liber vážících. 



Podoiistov čili paroustov. .Ibrainis viiiiba Uíck. ( ypriiuis vimba L. 



Die Blaunase. (Obr. Ki.) 



Tluslý a vyčouhlý rypák přesahuje ústa zcela, a proto musejí tálo na zpodní 

 straně leželi, z čehož jmono pod-oustev povstalo. Ploutev řiliii počíná za kolmou 

 čárou, kterou od konce ploutve hřbetní ku břichu táhneme. Za plouhí hřbelní 

 jsou šupiny, nud postranní čárou ležící, klínovilě urovnány. //. 3/8. //. 3/1 S— 20. 

 B. 2/1 í). Šupin na výšku 15 — I (i, na délku 5*<— (Jl. 



Znak a hibet zahnědlý neb zamodralý, sliany lěla světlejší, břich sliíbřilě lesklý. 

 Ploutev hřbetní a ocasní zamodralé, břišní a řiluí zažloutle bělavé, prsní na počátku 

 oranžové. V čas tření vypadají jako umouněné, ale toto skoro zcela černá barva jejicli 

 hřbetu a z části i ploutve se opět ztratí, jak mile všechny jikry vypustí, což asi po 

 14 dnech v měsíci červnu se stává. 



V nás jest podoustev dosti známá ryba a zvláště na jaie na Pražském rybím trhu 

 dosti hojná, nebývá však lěžší nad 7, l'l""y- 



Znamenité jest, že lato kaprovilá ryba v hlubokém moři pi-ezimuje a na ja|-e do 

 i-ek \e velkých hcjnách vystupuje. V severní části Jivropy jest bojinyší než v jižní, 

 v Dunaji náleží k vzácnějším rybám a jest prý ji tam těžko chytil. 



