— 53 — 



iivnilř působící zbuzuje tušení nCčelio nadzemského, nadlidského, jemuž úctu vzdává, 

 jehož co lajcMistvi se hrozí. Byli však od dávna jednotliví tluchovú, u jich počet vzrilstá 

 ode dne ke dni, kteií, nejsouce spokojeni pouhým viděním různých výjevíi přírody a 

 povah lidských, pouhýn obdivoviíiiím se neobyčejném úkazům, vynakládali všechen vtip a 

 rozum, aby se jejich príim a prvotních počátků dopídili, aby poznali poi'ádek, jakým 

 jsou postaveny, spůsob, jakým vznikají, vzriistají i zanikají, jích úi-ady a činnosti, jich 

 záměry a účely. Takové zabývání bývá pi-edně jednotlivých zpytatelů . pak i spojených 

 sboru, až sjednocenému namáhání se podai'í, tajiny přírody, která se badateli panensky 

 ukrývá, uhodnouti a v plné záři jejich krásy na světlo vědy vyvésti. Jak dlouho tížil 

 obor vzdušný na povrch zemský, sotva že za hmotu držán byl, až Mariotte odkryl zákon 

 jeho tížení, až Toricelli vynalezl barometr, nástroj podivný, jenž nejjemnější změny tlaku 

 vzduchového vyzrazuje. Kdož věděl, z jakých příčin, odkud vítr věje, jak se obrací a kam 

 putuje? Vše se zdálo býti náhodou a libovolnou hrou neznámé bytnosti, až novější světo- 

 plavbou stíhán odkryl svá proudění po celém objemu koule zemské, rozličné své místní 

 povahy, záležející na stavu slunce a z toho pocházející teploty a chladu, na krouženi 

 země okolo své osy, na vlivu měsíce, na plochosti neb homalosti půdy, na sousedstvu 

 moře a země. Nyní se měří jeho síla, vypátrává jeho směr a zákon jeho kroužení, 

 předstihuje se jeho běh rychlostí blesku po telegrafech, jimiž i denní povětrnost bez 

 mála celé Evropy denně se ouětuje. 



Vrhněme vzhled na ty hlídky meteorologické, jaké nyní v průvodu evropské kul- 

 tury po celé zemi povstávají. Jest lam tlakoměr, který vlnění oboru vzdušného bez pře- 

 stání označuje; teploměr ukazuje stav teploty, každé roční doby zvlášť a průměrní stav 

 místnosti po celé zemi, z čehož se \7lykaji linie stejné teploty (isothermické), celou země- 

 kouli obkličující; jehly magnetické ukazují po všechny časy i všude nejjemnější proměny 

 zemského magnetismu, a ruka zběhlá je podobnými čárami po celém povrchu země na- 

 kresluje ; nechybí tu také elcktroměrných nástrojů ; měří se síla a směry větrů, množství 

 deště, přítomnost ozonu ve vzduchu, jasnost aneb pochmurnost nebe, podoby oblaků, a 

 ještě více pozorovadel i pozorovatelů časem přirůstá, co nové vlastnosti v oboru zem- 

 ském se vyjevují. 



Dříve než stávalo těchto hlídek meteorologických, bývaly jen hlídky hvězdářské, a 

 těch bylo pořídku. Jen několik despotů asiatských a také králů evropských vydržovalo 

 svých astrologů, aby jim stavily nativitu, zpytovali budoucí děje, jich zdar nebo nezdar, 

 vydávali pranostická zvěstováni povětrnosti pro lid obecný. Nemohlo se minouti , aby 

 lidé čilého ducha v krajinách ponebí vždy jasného nebyli pozorovali pravidelnost pohybů 

 těles nebeských, a tak se znenáhla přidružila astronomie k astrologii, věda k pověře, až 

 tato konečně prchla, jako noční stíny před záiú slunečiu. Za našich časů náleží k vlast- 

 nostem každé i-ádné university, aby vlastním ústavem astronomickým opatřena byla, a 

 jest to jistě znak barbarství, když se takové ústavy zanedbávají. S astronomií úzce spo- 

 jeno jest zeměměřictví ve smyslu vyšším i obecném. Od astronomů předešlého století 

 vyšla myšlénka vyměi-cní pravé podoby zeměkoule, a také jimi v skutek uvedena byla. 

 Jich úlohou jest, astronomické položení všelikých míst vyznačiti, co hlavní základ prací 

 zeměpisných. Od nich také vycházela první meteorologická poznamenání, která nyní 

 méně nákladu a větší prostrannosti požadujíce, vždy více o sobě se zřizují. Nesmím zde 

 přehlédnouti nesmírnou činnost podobného druhu, která na tolikerých lodích po všech 



