— 55 — 



velkolepý obraz culého pozemského rosllinslvii vzešel v mysli Tourncforta, Linnéa, Jussieua. 

 'L novějiich v syslemalicc se vyznačili AngliOaiié Honker a rersoon; z Francouzů oba 

 Decandollovó, Švéd Fries ; Něniti Jauquin , Kimlli, Fndlicliur ; z na.^incú oba Preslové. 

 Sotva že duch lidský ozbrojen jest tímto obrazem, z včtšího dílu domácí pílí sestaveným, 

 již sobě klade širší lilohu, na celý povrch zemský se rozprostírající. Chce věděli, jak 

 každá kriijina, každé pásmo země , moře a pevniny, liory a řeCiště poděleny jsou roz- 

 ličnými druhy rostlin, jak tyto jsou vcspol smíšeny, jak se vespol vylučují a spřátelují, 

 kleré irdliijí společnost, které samolii. tmu nebo světlo, zimu neb horko, výše neb do- 

 liny, z lěcli nebo oněch zemin složenou půdu, cizopasné-li nebo samorodé. Z těchto 

 prací, po celé kouli pozemské nesčíslnými badateli vykonaných , ve skvostných sbírkách 

 uložených a nákladnými atlasy obrazovými vysvětlených, povstala nová věfla, rostlinná 

 geogralie, věrná družka geoguosie. Kdož by spočetl jména všech, co přispěli k jejímu 

 vybudování? Budtež jmenováni: Wahlenber^, Schouw, Alexander v. Humboldt, Gricse- 

 bach, (d)a Uecandollové. Nesmíme též zatiděelí našich krajanů Hciike, Sieberta, Pohla, 

 Lhotského, Berchlholda, Helfera, jenž nemalých zásluh o všeobecnou Floru sobě získali. 



Sotva že duch lidský se rozhlédl po soustavě rostlin a po jich rozpostavcní na 

 povrchu země, již zase z této vněšnosti, kterou pouhým, na venek po všech stranách 

 pátrajícím okem pojímati bylo, utíká se do hlubiny života vniti-ního rostlin, ozbrojen 

 sklem drobnohledným, jímž se mu jeví nejjemnější budova prvotních částic všelikého 

 hejli a jich vespolného složeni. Tím povstala mikroskopická anatomie rostlin, která 

 hlavně za nynější doby četných skoumatclů zaujímá. Uvádím zde ze starších Grewa, 

 Malpíj^hiho, Rudoirdio, Jlirbela; z novějších Roberta Browna, Ungra, Hoffmeistra, Schachta. 

 Také náš Corda v této řadě čestné místo zasluhuje. 



Zhloubení vnitřní budovy rostlin vedlo přímou cestou k přísnému zbadání postupného 

 jejich vývinu. Od malilkého, skoro beztvárného, z jediného zrnečka nebo buňky zárodkové 

 sestávajícího kelu násobením a zákonitým spořadováním podle vrozeného jí vzoru nebo 

 pratvaru rodového vzrůstá jetlnollivá rostlina u vyvinování svých ústrojí, spěchá od je- 

 dnoho stupně výtvornosti k druhému až k ouplné dospělosti. Tu teprv stanou se různé 

 ze sebe vycházející a do sebe přecházející formy cele srozumitelné, a nazýváme vědy 

 z toho vycházející morfogenii (tvarorodem) a morfologií (tvaroslovím). Náležejí k nej- 

 novějším formacím vědeckým našeho století ; ledva tu počato, všude prací bez konce, všude 

 nové vyhlídky do daleké budoucnosti. Proslulejší některá jména stůjte tu: Gothe, Max. 

 Braun , Paycr, Schimpcr, Bravais, Wigand, Schleidcn. 



O kýž by se z mladších našinců někdo odvážil chopiti se toho předmětu; při 

 známé bystrotě smyslů a vytrvalosti mysli zdařilo by se mu jislě mnohý hieroglyf pří- 

 rody vyložiti a do tajemství jejích vniknouti. 



Ze rostlinozpytcc zabíhá konečně i do obvodu palaeonlologie , přirozená a nutná 

 věc. Kdož může ve vrstvách kůry zemské od geognosta nalezené skamenělé rostliny 

 aneb jich otisky lépe určiti, pojmenovati a popisovati nežli on, zvláště když mu zbě- 

 hlost v badání mikroskopickém a znalost morfologie napomáhá! l'vádíin jen Brognarda 

 a Gopperta Vratislavského. Podobně proslul i náš Sternberg co dokonalý botanik 

 též i v palacontologii rostlin. 



Vstupujeme do vyššího oboru, do živočišslva, jehož svrchovanou korunou člověk, 

 lidstvo jest, postavené na přechodu do říše duchovní. 



