— 56 — 



V rostlinstvu jsou duševní moci ještě jalio zaklety, nemají libovolného pohybu, 

 ani citu vlastního, predce však vládne hluboký rozum u zbudování jejich těles z nej- 

 jemnějších buněk, vlákenek, cév a mázdřicek, nejpodivnější fantasie, nejněžnější kraso- 

 chuf u vytvořováni jejich zevnitřních podob a okras barevných, jakási dobrá vůle a 

 láska a rozumná účelnost v poměru k živočišstvu u vyhotovování nejrozmanitějších 

 látek, ku pokrmu a lahůdkám milovaných vyšších spolutvorů sloužili majících. Jaká to 

 nevyskoumalelná harmonie mezi rostlinstvem a živočišstvem! Či se utvořily rostliny dříve 

 než do světa vstoupla zvířata, a právě tak, jakoby každý druh rostlin měl tušení potřeb 

 druhů zvířecích, jimž byl přisouzen? A zvířata zase nadána byla nástroji tesacími, řeza- 

 cími, drmolicimi ; šťávami žeravými, trávicími, hlodavými, jako napřed ozbrojena na upo- 

 třebení rostlin jim souzených. Ci v tom slepá náhoda panovala, z níž jako maně rozum 

 a souhlasnost se vydařily , anebo vyšší, nade vším tvorstvem se vznášející prozřetelnost, 

 o které stěží jasné představení sobě utvořiti umíme ; anaf naši malinkou osobnost, kterou 

 předměty obyčejně chápáme , nesmírně přesáhati se zdá. — Neohroženě duch lidský 

 i do skoumání těchto tajin vyššího života se uvrhl. S jakým výsledkem , příště 

 dále rozjímati budeme. 



Rychlost světla. 



četnými pozorováními , vykonanými na povrchu zemském , snadno se nabylo pře- 

 svědčení, že světlo probíhá ohromné prostory v tak krátkých časových dobách, že jich 

 naprosto ani postihnouti nelze. Tak n. p. zkoušky, činěné k měření rychlosti zvuku, 

 ukázaly, že na dálku 5 mil bylo viděti záblesk dělové rány v témž okamžení, v kterém 

 bylo dělo vyjjáleno. Jediné prostory nebeské ukázaly se dosti rozlehlé , aby v nich 

 mohla zpytována býti rychlost světla. 



Teprva pomocí hvězdářských pozorování možným stalo se rozluštění té úlohy, ale 

 nemožným zdálo se, přesvědčiti se zkouškami o pravdivosti obdržených resultatů, až 

 r. 1849 pan Fizeau sestavil aparát, jímž možno měřili bezprostředně rychlost světla, až 

 dosud jenom z astronomických pozorování vypočítatelnou. 



Máme tedy dva prostředky k témuž cíli, a to tak rozdílné od sebe, že popsání 

 jich zajisté bude zajímavé pro naše čtenáře. 



První pozorování, z kterých se dala vypočítali rychlost světla, dala se na konec 

 17. stolelí. Bylo to r. 1675 a 1676, když Romer vypočetl tuto rychlost pozorováním 

 zatmění prvního měsíce Jupiterova. 



Jest vůbec známo, že čtvero měsíců Jupiterových vykonává kolem této planety 

 oběh, podobný oběhu našeho měsíce okolo země. Dále známo jest, že každé tmavé 

 těleso nebeské, vydáno paprskům slunečním, tvoří za sebou stín, a že tedy jiné těleso 

 obíhající kolem něho jest osvícené aneb zatemnělé dle toho, nalézá-li se vně aneb 

 uvnitř tohoto stínu. Tato jest příčina všech zatmění. 



Výkres 1. zřejmě tuto věc objasní. 



Představme sobě S co slunce uprostřed kruhu Z Z' Z" Z'", naznačujícího dráhu 

 země. V jiném kruhu mnohem rozsáhlejším, J J' J", obíhá kolem slunce Jupiter, pro- 

 vázen svými trabanty, z nichž nám tuto činiti pouze s prMiím. Pro větší jednoduchost 

 Těci představné sobě, že slunce, země, Jupiter i jeho měsícové leží v jedné a též ploše, 



