— 57 - 



i/ 



a že Jupiter slojí ncpohybné, co zatím (Obr. 1.) 



země vykoiuivii obí-li svůj Z Z' Z" Z'" 

 okolo slunce a první niésíc Jiipile- 

 riiv M svflj obéh okolo tohoto. 



Když stojí zcinc v Z, pozo- 

 rovulcl na ní se nalézající bude 

 moci spatřiti pomocí dalekohledu vy- 

 nořovati se měsíc .lupilerílv ze stínu 

 tohoto. Mezera časová mezi dví-m''' 

 výnory jeho obnáší 42 hodin , 28 

 minut a 3.5 sekund , za kterýžto 

 čas vykonává první měsíc Jupiteríiv 

 svůj oběh okolo hlavní planety. — 

 Trvání tohoto oběhu jest vždycky 

 přísně stejné, z Čehož mohli bychom 

 soudit, že n. p. stý výnor Jupitero- 

 va měsíce bude se díti toho a toho 

 dne, v tu a v tu hodinu, minutu 

 a t d. Skutečně-li ale pozorujeme 

 tento stý výnor, shledáme, že o několik sekund se opozdil. Av.šak pohlédneme-li na výkres 

 náš, uvidíme, že země, která se při prvním pozorování nacházela v Z, při druhém pozorování 

 se nachází v Z', tak že při tomto světlo od M přicházející má k ní cestu větší o vzdálenost Z Z'. 



Podivuhodná pravidelnost, s jakou následují po sobě úkazy astronomické , nepři- 

 pouští nic jiného, nežli ono zpoždění stého výnoru Jupiterova měsíce přičísti delší cestě, 

 již světlo musí vykonati od něho k zemi. Měřiti vzdálenost Z Z' jest snadno, a když 

 ledy víme, že světlo potřebovalo tolik a tolik sekund, aby ji proběhlo, dá se vypo- 

 fisti, jak velikou cestu urazí za jednu sekundu, a hle — již známe rychlost světla. 



Dále dejme lomu, že by země stála v Z", pak bychom již nepozorovali výnory 

 Jupiterova měsíce, nýbrž jeho ponory do stínu hla^^lí planety. Tu pak mohli bychom 

 podobným spťisobem vyi)ocísti čas, kdy se bude díti stý ponor, při skulcíném ale pozo- 

 rováni shledáme, že tento se o několik minut uspíší. Mezi prvním a stým ponorem leží 

 vzdálenost Z" Z'", o kterouž mělo při posledním světlo kratší cestu. Porovnámc-li 

 ěas, o který se stý ponor uspíšil, s délkou čáry Z" Z'", kterou snadno lze vypočítati, 

 obdržíme co výsledek tutéž rychlost světla, jako při vypočítávání výnoríi, tak že jeden 

 výpočet dotvrzuje pravost druhého. 



Tím spíisobcm nalezeno jest, že rychlost světla obnáší za sekundu 41,560 mil, a 

 že ledy potřebuje světlo, aby došlo od slunce na zem, 8 minul a 13 sekund. O pra- 

 vosti tohoto astronomického výpočtu nebylo nižádné pochybnosti ')> 3'^ představiti věc 



') My při tomto výkladu pro zjednodušení věci přijali, že Jupiter slojí nrpohybně, i 

 mohl hy nikdo namítnouti, že tomu tak není. a že ze samého pohybování Jupiterova 

 na dráze své okolo slunce dalo by se vysvčlliti opožděni a uspíšeni vjnoiu a ponoru 

 jeho měsíce. K odvráceni námitky té připomínáme , že pH .istroiioiiiiekém vypočtení 

 času, kdy výnor a ponor měsíce Jupiterova se děje, ovšem již náležitý ohled jest brán 

 na pohybováni Jupiterovo, tak že tento vjíiočcl svrchovanou bezpečnost poskytuje. 



