- 60 — 



pásmech, v jednom vyšším, asi 180" nad mořskou vysočinou povýšeném, a v jednom niž- 

 ším, asi 140 — 150" vysokým. Náplav ten záleží z větší cásli z písku a oblázků, porůznu 

 též z blíny, v níž u Berouna odkryty byly slonové zuby (stoličky), čímž se tedy dilnvialní 

 stáří lěch naplavenin patrné stvrzuje. Jmenujeme-li tyto naplaveniny diluvialiií, znamená 

 to tolik, jako že pocházejí z dob, v nichž žily v Evropé slonové, nosorožci, hyeny a t. d., 

 když roviny severní Evropy byly pokryty z veliké části mořem; zkrátka z těch dob, kte- 

 réž se kladou před stvoření clovéka. 



Vlenecké vrstvy náležejí k hlubšímu pásmu diluvia zdejšího a dle výšky nadmořské 

 souhlasí docela s podobnými naplaveninami v okolí Pražském, o nichž jsem v Živi 

 r. 1854 st. 383 se zmínil. 



Podle toho jest Vlenecká nádoba nejdávnější starožitnost česká a pochází z dob, pro 

 něž nám historické měřítko úplně chybí. Nález ten není však jediný svého spůsobu. 

 Skoumáním kostí v rozliiných jeskyních odkrytých vyšel ten zajímavý výsledek, že spolu 

 s kostmi předpotopních, dávno vymřelých zvířat, také se vyskytují lidské kosti a pozů- 

 statky předmětů lidskýma rukama zhotovených. Tournal nalezl v jeskyni u Bize, bliž Nar- 

 bonny ve Francii, nejenom v sraženém vápenci, nýbrž také ve svrchní černé a ve zpodní 

 červené vršině hlíny lidské hnáty a zuby, z nichž první již všeho zvířecího klíhu zbaveny 

 byly, druhé ale ještě skelný tvrdý povrch měly. Spolu s těmito kostmi vyskytovaly se hojné 

 střepy hrubého hliněného nádobí, misky sladkovodních a mořských měkkýšů, jakož i hnáty 

 vymřelých druhů jeleních, srnčích a medvědích (Ursus arctoideus). V docela podobných 

 poměrech byly nalezeny lidské kosti a střepy hliněné s hnáty rozličných vymřelých zvířat 

 v jiných jeskyních francouzských, anglických, brasilských a německých (ve Frankách). 

 V některých jeskyních francouzských byly lidské pozůstatky nalezeny spolu s kostmi no- 

 sorožců, hyen, tygrů a lvů. 



Dosavadní stav skoumání té věci nedospěl tak daleko, abychom rozhodně v tom ohledu 

 vysloviti se mohli, zdá se však býti k víře podobno, že již v dobách diluvialních , totiž 

 v dobách evropských slonů, nosorožců a lvů v našich krajinách lidé obývali. 



Je-li tomu lak, náleží Vlenecká nádoba zajisté k nejpamátnějším starožitnostem če- 

 ského Musea. 



Při té příležitosti upozoríiuji všechny sběratele starých památek, aby též okolností si 

 povšimli, v nichž kamenné mlaty, u nás tak hojné, se vyskytují. Podobá se, že i tyto před- 

 měty náležejí z části k nejstarším, možná i díluvialuím dobám. Taktéž bylo by práti, aby 

 na hnáty zvířat vymřelých větší pozornost obrácena byla, a jmenovitě též k okolnostem, 

 v nichž se vyskytují. 



Museum české vděčně takové dary přijme a dopisy v tom ohledu zaslané redakcí 

 Živy uveřejní. 



J. K. 



Loveni sledů v dolejší Volze. 

 Sledi, kteří větším dílem co slanečkové k nám obchoduí cestou přicházejí, jsou ryby 

 mořské (Clupea Hareugus L.), nalovené v severních částech Atlantského moře. Nesmírné 

 množství chová však také ChviiUnské či Kaspické moře, odkud do dolejší Volhy se stěhují. 

 Vyskytujít se tam dva druhy : Clupea pontica a C. caspica Eichw. Dříve byl z těchto ulovených 

 sledů jen tuk vyvarován, teprva v nejnovější době 'nasolují se také a přicházejí co praví 



