— 98 — 



Vysoké tyto lesy sestávají nejvíce z jedlí, smrků, buků a částečně na jižních stra- 

 nách smíšeny jsou s javorem a jasanem. Místy je samá jehličina ')) místy cislá bučina. 

 — Beňušský revír nemá pralesů a málo jasanů, má ale více kosodřeviny po holech, 

 které na Černém Hronci není. 



Buk ve ^7sokých těch lesích vyrůstá vedle smrku a jedle do stejné s nimi výšky *), 

 do 100 — 120', v průi-ezu 5 — 6'. Stává se pi-i nich i štíhlejším. Jako nádherný sloup 

 z kamene vykřesaný vypíná se hlaný (rovný) jeho kmen vysoko do oblaků a nad ním 

 rozprostírá se široká koruna, složená z mohutných, klikatých, vzhůru se vypínajících 

 kanárů (větví), ozářená paprsky slunečními, pronikajícími lesklým, tuhým, krásně zele- 

 ným listem, z něhož hlavně sestává černá, vysoko okolo kmene ležící prsf, nebof lístek 

 bukový kde odpadne, tam zahyne. Kde jich více pohromadě stojí, tvoří vysoké jeho 

 kmeny ozorná sloupořadí. — Někde, jako v lesích Věporu Klenovského, slojí osamělý 

 na zápole skály, upoután na tvrdý kámen mohutnými, jak z železa ulitými kořeny. 

 Skalní orel staví své hnízdo ve vrcholu jeho a rozličná dravá a bukvic milovná ptač, 

 kaňúr (káně), jastrab, kršjak (falco lagopus), krahulec, sojka, oblétá jeho hlavu a 

 odpočívá na širokých jeho ramenech. A pod ním v zápolách skalních kotí (kolia) se 

 a zimuji medvědi i jazvec. Když se mnoho bukvic urodí, medvědí to pastvy, těší se 

 myslivci, že bude i mnoho medvědů a že budou dobré polovačky. Z jara, když vyhá- 

 nějí buky bluosC '), zpívá si Valach : 



Rozvíjaj sa bůčku, zhusta polehúčku, 

 až sa ty rozviješ. Valachův přikryješ. — 



Z dříví bukového dělají se kláty, též potřebuje se k vodním stavbám, nejvíc ale 

 k topení a pálení uhlí. Nejvíce je jak na Černém Hronci, tak v Beňušském revíru 

 stromů jehličích , jimiž porostlé jsou skoro celé Tatry. Jedla, kterou okolo Března a 

 v GómíJru také hášlra ■*) zovou, a smrek jedné jsou rástvy a vyrůstají obyčejně do 

 výšky 120 až 150'; našly se ale již jedle a smrky 160' a 186' vysoké v objemu 

 6 — T. Ovšem co vzácnost. — Když se přijde ze světlého lesa javorového a jasano- 

 vého, oživeného zpěvem ptactva, do lesa jedlového a smrkového, má všecko jiný ráz. 

 Tu ^'ypínají se štíhlé kmeny s kůrou rozpukanou do náramné výše, a okolo nich roz- 

 kládají se tuhou štěti porostlé větve, od dola až k vrchu, tvoříce krásné pyramidy, 

 v zimě v letě zelené. Silné kořeny na povrchu rozložené pokryty jsou vysoko kluzkou 

 štětí, po níž nechodí se tak měkce , jako po pažitu mechem prorostlém v lesích 

 listnatých. Někde jen při potůčkách a mokradlinách pokryto je kořání mohutných těch 

 stromů vysokým mechem a bujně rostoucím paprulem 'J. V temnu větvi hnízdo má ve- 

 verka, a v sousedství jejím, na větvičce, zlatohlávck. Zpěv drozda plavého, na jmelí se 

 popásajícího, jednotvárné tesání zobáků žlun a datlů, hledajících podkorní hmyz, čvikot 

 sýkor, krákání harvanů a chřest padajících šúlek (psisky) jedině přerušuje tichost za- 

 smušilého lesa. Tu a tam viděti zpráchnivělý kmen ležeti, porostlý mechem a houbou fia- 



') Mladý les jedlový nebo smrk nazývají sílila, sihlina; sihljak je mladý siiirk. 

 ") Roste s niini na preték = o závod. 

 ') Puky na listnatých stromech. 

 *) Hášlrovo dřevo, háštrina. 

 O Peraéinou = kapraď. 



