— m — 



Oslatiii ryl)y v Hronu, Ilroiíci a liorskýcli potoi-íi-li ziuíiny jsou jen dle proslun<ir()(lr:ílio 

 |jujiiieiiuviítii. IdIíž: jelce, plie, kldve, Itnae, jelšur/iy a orsenisky '). Ve Váhu je lyba 

 litiiBatka^ |H>ili)biiá lososu , až 70 lilie.- těžká . kterou rybáři obyíejné z jara do Viduě 

 zasíliiji. iMá velmi chutné maso. Heku Slaná Je buhalši na ryby než Hron, a o Tisu 

 iiká se, že ina více ryb než vody, ale ryby obou téch ix-k neuiaji tak chutné maso, 

 jako ryby bystře tekoucího Hronu a Váhu. 



Třeni se ryb jmenuje lairiťjši lid Iretu (neresl, dibu}; „ryby idu na třelo," když 

 přicházejí z velkých vod du nieuších. Jako u nás i'iká se i tuin kapru samci mlieč a 

 SHUiici ikriiia. Z jara, když se imloky vylierajii, lo jest když se již trochu oteplilo a 

 led prostředkem laje a se trhá, puká (.va cylieru a djery robi), chytají se dobře v nu'stcch 

 lakových ryby, zvláště s ošťum'), kterým, jak ryba na místě od ledn prostém (na 

 rylreiiuo nusto) se ukáže, ji propíchnou. Tak chytají se také ryby z jara na Blatenském 

 jezeře. Bilé obláskové kameny v potocích jmenuje lid kacení mýdlo. 



Hadi, pokud mi známo, jsou v laniějších krajinách užovky hladká a obecná, a 

 zuiije obecná. l'ovídá se o hadech mnoho bájcOnéhu me/i lidem. Jsou prý mezi hady 

 lakoví, kleři na strom vylezou, jako Valach pískají a pastýře i ovce zavádějí, a takový 

 had má prý zlatou korunu. Hada vinného, který člověka ušlipne, země více nepiijme, 

 nmsi zahynout. Povídá se také, že se hadi časem schodí dovedná, a políbajice okolo 

 jednoho kamene tak dloidio ten kámen niuhivaji, až se celý jedem rozduje. Valach je- 

 den našel prý lakový kámen ještě celý rozdutý, a ze samopaše píchaje do něho valrdlom, 

 rozpučil ho a jed zaslřiknul nni na prst. V okamžení byl celý prst nadulý a Valach 

 by byl z toho snad smrt měl. kdyby si byl rychle prst neodtál. Kdo taký kámen uschlý 

 najde, je šťastný, nebol zíistává průzračný jako sklo, a kdo skrz něj hledí, vidí kde 

 poklady v zemi ukryty jsou. „Kámen diif s někým na někoho" je pořekadlo národní a 

 znamená zradu a zlé s někým na někoho obmýšlení. Slováci (i Cechové) věří, že kde 

 domovní had, lani i štěstí v domě, a kdyby lakového hada zabil, že by vyhynul doby- 

 tek a všecko štěstí z domu zmizelo. Děvčátko v dědině jedné dostávalo od matky každý 

 den k snídaní mléko s kroupami, i vzalo si vždy svou mističku a šlo jíst na zápraži ; 

 jinde jist nechtělo. Nevěděl otec, proč sedí děvče vždy na dvorku, a chtěje to vy- 

 skoumat zíislal jednoho dne doma a dával pozor. A lile, viděl bílého hada zpod prahu vy- 

 •lézati, šmiknouti se k děvčátku a s nim jisti, a slyšel jak mu děvčátko povídá : „Jez 

 1 také kroupy, ne vždy mléko.'- Had se napil a vlezl zase pod práh. — Druhý den 

 dával otec pozor, a jak had vyšel, vzal batyk a zabil ho — a lile — děvčátko umřelo 

 s hadem. Podobný příběh vypravuje se i v Cechách. — Jsou prý i hadi, kteří se 

 kravám okolo nohy otočí a mléko jim cecají. Taková kráva nedá prý se již doma po- 

 dojiti, kdyby ji tloukl. V Povážské jedné dědině měl gazda krávu, kterou cecal had; 

 on to nevěděl, myslil jen že je svéhlavá, že nechce dojit. Prodal ji přes Váh do jiné 

 I dědiny. Ale když přišla hodina, kde k ní had chodíval, utekla z pastvy, přeplavala Váli 

 a v lesíku na staré pastvě Cekala na hada; gazda ale šel za ní, a když přilezl bílý, 

 hrubý had ke krávě, zabil ho, „a všiilka ') i kráva zkapala" dodal slarý pastýř, co mi 



*) Griindlinge. 

 kl.') Oštien, ostne; u Srbů osice, bodva. Na dlouhé žerdi trojzubá železná vidlice. Dreizack. 

 *) Ihned. Trenč. výraz; moravsky včil. 



