— 106 — 



to vypravoval. Lenisko ') hadí, vařené v pálence, užívá se proti zimnici. S kůži ze 

 zabitého hada liole a dlouhé roury u dýmek se povlékají. O Brtomile (Bartoloměji) 

 hledá si had zimovisko, Hká lid a na to potahuje se i národní pořekadlo: ^Premáváš se 

 ako had o Brtomile." Pó výslunních vrchách pestré viděli jaštěřiee, čili jak jim v Če- 

 chách také říkají, hadové panenky, po květinách poletují pěkní leldčkové (motýli), 

 boží kravička; večír na pažití mezi jiskerkami^) svítí Ijenka ') jako hvězdiCka, v lesích 

 lapky ■*) a vosy bzučí a po zemi běhají velicí mravuchové '), snášejíce si potravu do 

 vysokých homolovitých obydlí, zbudovaných v lese z jehlin, sparušin a země. Na kme- 

 nech lýkožrouli, drevovrty, roháči a rozličná chrobač se živí, a ve vodě vodní šřúr ') 

 a vodní chrust ') se potápí a hadův sluha ') houpá se nad vodou na lístku vrbovém. 



Jak jsem již v předešlém čísle podotkla, patří k handlům Cernohrončanským čtr- 

 nácte dědin, totiž: Krám, Medvěd, Dolina, Jergo, Balog, Vidrovo, Zavodja, Jánošovka, 

 Fajto, Komo, Látke, Pusto, Dobroč a Sihla. K Beňušským handlům, které s Černohor- 

 čanskými spojeny jsou a všecko s nimi společné mají, patří dědiny Bujákova, asi hodinu 

 za Březnem na Hronu ležící, v dolincc čtvrt hodiny od ní vzdálené Filipova, povýše ní 

 s druhé strany Hrona Gašperovo. Za Gašperovem půl hodiny je Beňuš, naproti za 

 Hronem Puobiš, od Beňuše v levo naproti holi Bravačovo, výše Podholja a pod samou 

 holí Srnko. Půl hodiny za Beňušem vede cesta v levo přes vrchy, s nichž viděli vr- 

 chol Králové hole do doliny, v níž leží Bacúch. Naproti Bacúchu přes vrchy, vysoko 

 na „Čertové svatbě," v Liptově již je Boča, dědina to, kde prý ani vrabců není, pro- 

 tože se nemají čeho nažrat — a kam, aby se vdaly, se přeje zlýin děvčatům '). Čtvrt 

 hodiny za Bacúchem, v úžině na rozhraní stolic Liptovské, Gomorské a Zvolenské, u paty 

 porostlé hory, jest kyselka a při ní koupel. Koupel je chatrná jen, ale voda je velmi 

 dobrá, studená jako led a tak silná, že se oči zalévají, jak ji pohárík ^ypije, a člověk 

 je potom v stavu klínce (hřeby) strávit. V malém dřevěném slavení jsou koupele pro 

 dvě osoby a před slavením je zděné veliké ohnisko, střechou přikryté, kde si mohou 

 uvařili hosté co se jim líbí, třebas guláš na kotlíku, jestli si přinesli s sebou maso, 

 slaninku a cibuli, nebol' v dědince by nedoslali kromě černého chleba, soli, kyselého 

 mléka a bramborů ničehož, a to by nmseli přijíti, když nejsou ženy v poli, nebot v ta- 

 ko^^ den je v dědině jako po \7mreni. O dnM na oheň není nouze, starý Petráš, 

 gazda koupelí, přinese celé jedliny a naklade je na oheň, aby hodně vysoko hořel. 

 Povýše koupele je kyselka. Když jsem tam byla, byl v studánce nový kadlub '"), a starý 

 kadlub, navou usedlinou pokrytý, mísly ^'yštípený, ležel nedaleko pohozen. Starý 



') Když se had z kůže svlékl, zlenil. 

 ") Cliudobiíky, sedmikrásky. 

 ') Svatojanská muška. 

 *) Mušky lesní. 



') Mravuch, mravenec samec; mrávka, samice. 

 ') Salamandr. 

 ') Cyrinus nalator. 



') Libeliula. Riká se, že kde ona je, i bad bbzko. 

 ') Budaj si sa na Boču vydala. 

 '") Kadlub je sibaý klát, as loket dlouhý, obyčejně smrkový, který se uvnitř vyhlobí a 



potom okolo pramenu do země zakope, jakožto vroubeni, aby se voda nerozbíhala, ale 



do něho se všecka sbírala. 



