— 112 



švédském jest i v moři velmi hojný, ale v Dunaji náleží k vzácnějším rybám. Za 8 až 

 9 let svého žiti vzroste na střevíc neb až na 20 palců délky a vážívá 4—6 liber. Je- 

 dnoroční jeseň má sotva 3 palce. Maso jeho při vařeni zežloutne a jest těžko záživné. 

 Balbin jej uvádí mezi rybami labskými pod jménem Alosa vel Alousa Jeseň (ryba má- 

 jová). Možná, že tímto nepravým jménem Alosa byli zavedení ti páni, kteří mořskou 

 rybu Clupea alosa mezi íeskýnii rybami co obecnou uvádějí. Má sice Ciiipea alosa 

 ten spůsob, že na jaře z moře do řek vystupuje, ale není posud pražádného jistého 

 udání, že by byla v Čechách chycena byla. 



Bod Scardiuius. Zuliy požerákové po deoii řadách, na každé straně 3, 5, 

 na ploše žvýkací jsou vroubkované. Ústa na konci šikmo nahoru postavená. V ploutvi 

 hřbetní a řitní jest malý počet článků, a prvnější nemá žádných tvrdých ostnů. 



Perlín. Scardinius erythrophthalmus Bon. Cyprinus erythrophthahnus Lin. (Obr. 24.) 

 Koutek úst leží až za přední nosní dirkou. Osa těla dotéká se zpodního 



kraje oka a běží dolejší půlí úst. H. 2/8. Ř. 3/10- 

 Šupin na výšku H, na délku 40—43. 



(Obr. 24.) 



12. P. 1/15. B. 2/8. O. 17. 



Hřbet jest leskle modrý jako kalená ocel, lehce začernalý. Strany jsou kovově 

 zažloutlé a břich stříbřitě bílý. Ploutve břišní, ústní a ocasní na koncích červené. Ně- 

 kdy bývá též hřbetní červená, obyčejně však černavá. Ploutve prsní jsou bledé, jakož 

 i počátky červeně barvených ploutví jen bělavé jsou. Duhovka jest oranžová s červe- 

 nou skvrnou. U mladých jsou ploutve jen na koncích začervenalé. 



Perlin jest dosti hojná ryba, která u nás od následující plotice nebývá za rozdíl- 

 nou držána, a obyčejně mají naši rybáři bud jméno perlin neb plotice pro oba druhy. 

 Nesmíme se tomu diviti, jelikož jest podobnost obou ryb velká, a též mezi staršími ně- 

 meckými spisovateli ustavičný zmatek v pojmenováni panoval. Starý rybář Karel Bu- 

 kovský jméno plotice užívá pro Leuciscus rutilus, a perlina nezná. Na rybím trhu 

 Pražském jsem často koupil Scardinius erythrophtalmus , a rybářky jej vždy perlin čili 

 merlín jmenovaly, aneb mu ienkiřka přezdívaly. 



