- 127 — 



Uhelná [láncv lirnxkň, solvn l»k velká jnko Karlovo iiámř"!! v Praze, obiiahiije vrstvu 

 iililí 5, inititeMl i 7 sáliít mocnou. !!urlivýiii doluváiiím, zvláMě v posledních děsiti letečtí, jest 

 viak jádro toho uhlí, tolii praslredni 3 sáhy, skoro docein vybráno, tak ie zíjstaly jen pilire, 

 strop a podlaha uhelná. Starší opuštěné duly na východniin kraji jsou z velká části pobořeny, 

 n pozůstalé v nich ulili jest zviiiti- docela nepřístupné. K dobyli tohoto jinak ztraceného uhlí 

 jsou nyní otevřeny denní lomy, v nichž všechen svrchní kámen jest odstraněn až na uhlí, kteréž 

 v těch lomech jako inohiílná skalní stěna vystupuje a celou spletenou soustavu opuilěných 

 podzemních štol ukazuje. Lomy tylo, vedené zcela pravidelně, poskytují nad míru poučný po- 

 hled, neb představují nám přirozené průřezy beze všeho zidcalisování, jaké ještě v žádné 

 knize vyobrazeny nejsou. Stálo by za to, památné lomy tyto foto^rancky vyobraziti, neb 

 za 30 — to let nebude o Břaských uhelnách jiné památky, než ohromné haldy vylámaného 

 a nasypaného kamení. Položení uhelen Břaských, totiž že vrstvy jejich leží jako klobouk 

 ua temeně hory, iisnadiiuje velice tento podivný způsob dobývání uhlí. 



Pnihlidnuvšc uhelny Břaské , obrátili jsme se k uhelnám u Vejvanota a Chomlů, 

 odkud iy moliúliié kmeny pocházejí, které stojí v průjezilii musejního domu v Praze; avšak 

 není zde místa, abych tyto uhelny popsal, taktéž nemohu zevrubněji popsali malé uhelny u 

 Moslišlť, Lohoric a Srinné, které jsme též navštívili. Uhelny tyto zaujímají neširoké pruhy na 

 úbočích neširokého a mělkého údolí a poskytuji teď pohled příšerný, neb vyjmouc malé 

 zbytky uhlí jsou zcela vybrány, a jen v Lohovické části ryjí částečně pod zemi, neb lámou čá- 

 stečně na dnu menší podnikatelé ve vrstvách a proměňují krajinu beztoho iieladnou v divou poušf. 



Severně od těchto malých uhelen Radnických táhne se mezi silurskými vrstvami odZvíkovce 

 ku Kamenci (Weissgriinu) a Hromicům pásmo tak zvaných kamenečných břidlic, totiž břidlic 

 kyzem železným proniknutých, které zvětráním se mění v tak zvaný vitriolový kámen. Z toho 

 vypaluje se, jak známo, kyselina sirková. >iejmobútnější lomy toho kamene, kterýž jest 

 základem velkého průmyslu v Cechách, jsou u Hromic. 



Navrátivše se do Břas, byli jsme od pana Feistinautla překvapeni ukázáním nové ska- 

 meněliny zvířecí z uhelné pánve na Lísku. Po krátkém skoumání usnesli jsme se na tom, 

 že zvíře náleželo k rakům; když pak jsem po návratu do Prahy skamenělinu tu blíže skou- 

 mal, shledal jsem, ie skoro docela souhlasí s ráčkem, kterýž v Badensku a v Birkenfeldn 

 též v uhelných vrstvách nalezen byl a jejž Burnieister Gampsonychus fimbrialus pojme- 

 noval. Zvíře jest asi % palců dlouhé, má 14 článků se stopami krafounkýcii noh, na 

 hlavě sedí 4 dlouhá tykadla, ocas se ukončuje pěti brvnatými ploutvemi. Mimo dvou pavoa- 

 kovitých tvorů: Ci/chiphlhalmus senior a Microlabis Sternberyii, u Chomlů spolu s krov- 

 kami nějakého brouka nalezených, a mimo raka Lepidoderma Imho/ii od Vlkýšů (ony od 

 Cordy, tento od Reussa popsaný) jest ná^ ráček z Lísku čtvrtý členovec, známý z uhelen 

 českých. Památno, že mimo tyto otisky ani stopy jiného zvířete v našich uhelnách nale- 

 zeno nebylo, ačkoliv otisky rostlin jsou nesčíslné! 



Konečně jsme se rozloučili s Břasy a přes Stnpno a Březinu, bývalé sídlo ne- 

 zapomenutelného hraběte Kašpara Šternberka, ubírali jsme se krásným smrkovým lesem 

 přes křemenný hřeben k Volduchůin a fíokycanúm, překročivše při tom památnou vrstvu 

 břidlic silurských, která v novější době nuiožslví nových skamenělin poskylla, a odtud jednak 

 až k Úvalům n Českého Brodu, jinak až k PJzenoi se prostírá a nejhlubší horizont kře- 

 menných pásem naznačuje. Mimo vrstvy Jinecké a Skrejské poskytuje toto naleziště nej- 

 starší zbytky pravěké naší Fauny. 



