— 154 — 



Tak se potkáváme s tímto ptákem všude, kde bol a žal zanítí srdce naše. Soucit, 

 který jeví v záležitostech lidských, podmanil mu srdce i mysl nešfastných a zoufalých, 

 že k němu se obracejí. A že sdílí s člověkem každé hnutí neblahé, za to odměňuje 

 se mu zase Slovan, dávaje mu přednost před ostatními ptáky. Jako ku zpovědníkovi 

 chodí vyplakat se u nohou jeho, ano povyšuje ho tak vysoko, že jej s člověkem staví 

 na jeden stupeň. Obzvláště v písních srbských nalézáme jej práv lidských ouplně schop- 

 ného. Vcházíf tu do úzkých spolků s člověkem, ano v jednom zpěvu zříme dva havrany 

 býti ve svatém svazku pobratimů v Bohu. Nejvyšší to zajisté místo, jaké mu Srb 

 mohl vykázat. 



To vše jsou zbytky pohanského pojmu. Dobou křesfanskou převrátily se tyto 

 poměry. Z proroka černým habitem opatřeného, černou tajemnoslí pokrytého, stal se 

 černokněžníkem ; z černokněžníka stal se čarodějníkem, z toho pak služebníkem černého 

 ďábla, až konečně pekelníkem a ďáblem samým, což nevyhnutelně z křesťanského dua- 

 lismu ^-yvinouti se muselo. Tak na sv. Prokopa přicházeli ďáblové v podobě havranů a 

 strak, kteréž on statečně odmítal a zaháněl. Ovšem že tím míněno bylo zahánění po- 

 hanstva, zvláště pak pohanských kněží, kterýchž byli tito ptáci symbolem. 



Podobně spatřujeme straku v srbské bajce povstávati ze slin čertových, v Rusku 

 ze lstivé ženy podvodného Dimilra. Ta se proměnila v straku, když se chtěla vrhnouti 

 s okna. Pověst ruská praví o strace, že je zlopověstná, dravá zlodějka, nesnesitelná 

 Tatarka. A v Čechách se mezi lidem povídá, že v noci v můru se proměňuje, která 

 „«a lidi chodí, je tlačí, moří a ssaje aí je 7<njořř." — 



Havrani obzvláště u Poláků ve zlé povésti jsou. V bájích představují zlého ducha. 

 Tak jedna povídá, jak jistý zbožný muž spal pod stromem, a když se probudil, uzřel 

 tré havranů, kteří si něco krákali. Naslouchal a slyšel hroznou zvěst, že se připravuje od 

 zlého ducha svatému otci hřích. Tu rychle vyskočil a divotvornou mocí je ke stromům 

 přimrazil, až mu zprávu důkladně pověděli. Pak si na jednoho sedl a letěl do Říma, 

 kde svatého otce od nebezpečí toho osvobodil. 



Nyní ovšem vážnost těch ptáků u lidu obecného velmi klesá. A pi'iblíží-li se ně- 

 kde vrána všetečně k cestě, tu lecjaký sprosták zdvihne kámen a bací po ní. Vždyf 

 mu teď ničeho více nezvěstuje, a Perun více netrestá ten svatozrádný čin. A skončí-li 

 vrána bídný svůj život bídným takovým spůsobem, zůstanou vezdejší její ostatky ležet 

 všem jiným na postrach. Přiletí pak muška, sedne na ni, přiletí druhá, tn zas broH- 

 ček se žene, tam hrobař z daleka přilétá. Znenáhla stydne krev, přižene se mravenec, 

 tam druhý, třetí. Začne pršet, peří se slepí v hromadu; zas je parno, opět vlhko. 

 Takovému zmaru neodolá nebohá vrána a přijde ponenáhlu v niveč. Ale vykonala 

 svou úlohu, žila, krákala, jedla brouky. Za pomstu nyní brouci jedí ^Tánu. Kyslík se 

 také nedá zahanbit, a netrvá to ani rok, i najdeš tu jen kostičky co mohylu nad j 

 -nebohou vránou." 



Přehledný výklad zákonů, na které se staví novější nauka o teple. 



Sepsal Dr. A. Schwaner. 



Teprv nejnovější době ponecháno bylo, přeidůležité výjevy tepla dle jistých základ- 

 ních pravd uspořádati a souvislou nauku o teple založiti. Ačkoliv budova ta ještě daleko 



