— 162 — 



vádély, musejí dosti dloutiou ct-stou po stčiiácli kollc do koinína vodeny býti. Toto se 

 nejlépe kotli rourovými docíliti dá; zpoduí část kotle, až pokud voda sáhati niá, jest 

 totiž silnými rourami železnými opatřena, které ve stěnách kotle zaklíněny jej v celé 

 délce uvnitř procliázejí a na venek otevřeny jsou. Jimi se vedou hořící plyny a roz- 

 ptýleny tak v úzké pruhy snadno teplo své střnáiti rour sludcnřjší vodou obklíčeným sdě- 

 liti mohou, a dostatečně ochlazeny v komínu opět spojeny na venek vystupují. 



V parním kotli voda teplo přijímá a částečně v páru se proměňuje. Na začátku 

 topení jest kotel všestranně uzavřen, pára se v něm víc a více množí a teploty a tlaku 

 nabývá. Když dostatečného tlaku dosáhne, otevře se kohoutek parní trouby, pára mocně se 

 proudí do parního cylindru a tlakem svým píst, kterým jest uzavřen, zdvihali a celý stroj 

 na pístu připevněný hnáti počne. V krátkém čase, jakmile jest stroj rozehnán, nastane 

 pravidelný chod, píst v stejném čase stejný počet pohybů vykonává a v stejném čase 

 též stejné množství páry do cylindru vstupuje. Jde-li stroj na prázdno, bude pohyb ry- 

 chlejší a pára spotřebovaná žádnou užitečnou práci nekoná ; jc-li však příliš stížen, tlak 

 páry tíží nepřekoná a pára uchází záklapkami pojišťujícími, což se i vždy stane, když 

 kotel více páry tvoří, než v cylindru spotřebováno býti může; tato neshodnost se však 

 zmírněným topením vyrovnati dá. Z toho souditi lze, že jen při jisté i-ychlosti stroj nej- 

 větší užitečnou práci konati bude. 



Na cestě z parního kotle do cylindru ztrácí pára něco tepla na venek, něco i prou- 

 děním samým se ochlazuje, neboť má-li libra páry do cylindru přejíti, musí tam vtlačena 

 býti. Vtlačování jest však práce, kterou pára tepla pozbývá, a sice tím více čím čerst- 

 věji práce ta vykonána býti má, tedy čím čerstvěji se pára proudí a čím rychleji stroj 

 se pohybuje. Z té příčiny ukazuje pára v cylindru vždy nižší teplotu a v stejné míře 

 i nižší tlak, než pára parního kotle. Tak našel Bertera, pohyboval-li se píst s čerstvostí 

 7Vj stř. v sekundě, v kotli lokomotivu tlak 6,7 atmosfér a teplotu 162,4" C, kdež 

 pára před vstoupením do cylindru již jen tlak 6 atm. a teplotu 160,6" měla. Při rychlej- 

 ším pohybování stroje bude ochlazení ještě značnější a práce stroje mnohem menší, není 

 tedy výhodné stroj rychle hnáti. Pára v cylindr uvedená dvojako působiti může: bud 

 se proudí do něho nepřetržené, dokud píst celou cestu nevykoná, aneb se proudění za- 

 držuje dříve, a otvor, kterým pára do cylindru vstupuje, již se zavírá, když píst teprv 

 část své cesty vykonal , tak že v druhé části jen pomocí síly , kterou se teplá pára 

 roztáhnouti snaží, postupuje. 



Tak zařízené stroje jmenují se stroje s expansí a jsou mnohem výhodnější, jelikož 

 k té samé práci méně páry potřebují. Expansí na tom samém stroji dá se zvláštním 

 zařízením i dle libosti v jistých hranicích zmenšiti a zvětšiti, a říká se, že stroj pracuje 

 s poloviční expansí, když se pára na půl cestě pístu zavírá, a v druhé polovici tedy jen 

 roztažením (expansí) svým působí. 



Když píst na konec cylindru přijde, nnisí opět zpátečnou cestu konati, musí tedy 

 pára z druhé strany na něj působiti a jej nazpět tlačiti; ona musí nejen tlak stroje, 

 ale i protitlak páry, která dříve pracovala, a nyní z cylindru odstraněna býti musí, pře- 

 moci. By nepotřebná pára snadněji odtékati mohla a píst co nejméně zdržovala , vede 

 se obyčejně z cylindru rourou, která v průřezu třikrát širší jest, než roura která páru 

 do něho vede. 



Pára bud vystupuje bezprostředně na venek, a ralisí mít tedy nejméně tlak vzduchu 



