- 167 — 



krajce ')< pleliirky z bani; krpcť, klobúky u někleroii tu parádu koupí si na řtvrl- 

 roCnícI) jarmokáuli v Březně, což Ivoii vždy velikou epochu v jejich živobytí. 



Domky iiiHJi di-ověnt;, ale vidť'ti již i zděné tu a tam. V ziiné bývá okolo těch 

 doinkíi iiOkdy ze dvou, někdy i ze tli stran široká zed, vyrovnaná ze šindelů a dříví, 

 že jen okna z toho viděti. V Horní Leliotě mají na staveních paviúčky při vrchu hezky 

 vyřezané; nazývají je Irnúc. 



Co se stravy týče, žiji nu hrubé sirot i, a nemají v čem vybírati. Ovsíkem se 

 nejen koně a hid (drůbež) chovají, nýbrž kde žitná mouka nevystačí, peče se z nčho 

 chlebík, i postrukiiě •) se z něho dělají. .le to sice černé, drsné a nilandravé pečivo, 

 ale šubajci pi-i něm až milo rostou. Mimo ovesný peče se ječný a režný chléb, oby- 

 čejná stniva je lirárli, bob, kapusta, fi/cka ') z mouky černé neb kruniply a slrabačky *). 

 O svatbách a svátcích bývá kaša s mliekom, koláče, halušky s brynzou, národní to slo- 

 vanské jídlo; klobásky ale, braučotlna^), slaninka, uděná baranina , brynza a oštěpky 

 jen co lahiWky, Iwckodtj. Haiidělec nehledí tak na jakost jídel, jako na mnohost ; jakost 

 nahradí mu požehnaný apetit, a jakkoli „o hladu a smuedv °)'' dlouho vydrží, když se 

 potom k mise dostane, není konce kraja, a „ako jest, lakuo zjesC- Pálenku nepije 

 často, nebof nemá k tomu přiležitosli v lese, ale když se mu příležitost nahodí a má 

 peníze, opije se „na matěru" ')• Bídiužel že se jim mnohdy od ziskuchtivých lidí pří- 

 ležitost k propití peněz a rozunni poskytuje ; snadnoť nezkušeného lesního synka namlu- 

 vili k vyvedeni takového chlapstva. Obyčejně se pije dobrá vodička , o níž lam nikde 

 nouze není, a o svatbách a krtinách Jtrjalo'' '). 



Děvčata nosí světlobarevné sukně , ženy modré ; v letě boty, v zimě kápce ') ; 

 košile vystřihnuté, složené do pásku červeně vyšitého, rukávce pěkně vyšité, oplecko, 

 vlasy do vrkočů spletené, stuhami propletené; party nenosí. V zimě mají modré krátké 

 kožíšky. Ženy nosí bělavé kožichy, strakatě ^'yšité, černou kožešinou lemované a delší 

 než děvčata. Z předu je mají zahrnuté do zadu , kožešinou ven, jakoby měly frak. 

 Kápky "*) mají plátěné s podbradkou; vzadu je do záhybků složena, širokou krajkou 

 obšila, která u uší v záhyby složena až pod bradu padá. Pod pazuhou (paží) nese 

 si každá žena bílou plátěnou plachtu, uprostřed a po kraji červeně vyšitou, složenou jako 

 u nás kopa plátna — deštník to Handělčanek, bez něhož žádná nejde přes pole. Na 

 Bčnušských handlech je tentýž kroj, jen Bacušanky mají kápky, jakých nikde jinde ne- 

 vidět. Podobají se zcela čepci, v jakovém se obyčejně Maria Stuartka vyobrazuje. 

 Muži nosí v letě krpce a v zimě obouvají přes né kápce jako ženy. Košile z hrubého 



') Krajl<y, íiiiky. 

 •) Plucky. 



*) Kocmoud, iičm. Stcrž. 

 *) SKubáiiky z luouky .-i hrMinhuru. 

 ') Vepřové maso. 

 «) Žíiiii. 

 ') Na mol. 



') Pálenka vařená s medem a kořemm. 

 ') Vlnéné tlusté punčochy, vysoké jako boly. 

 ") Čepce. 



