— 168 — 



konopného plátna, s otevřenými rukávci, máji pod hrdlem mosaznou spínkou spiaty. 

 Z téže látky mají letní gatě; v zimně nosí přiléhající vlněné nohavice, kolesně. Ka- 

 banici z bílého sukna, černými šňůrkami vyšitou, viseti mají v Jeté přes plece. V zimě 

 vezmou pod ni koiušok pestře vyšitý, černou kožešinou lemovaný, krátký, bez rukávů, 

 jen pod krkein zapiatý. Pod otevřené rukávy košile navléknou' v zimě rukávce, pletené 

 z bílé vlny, černě vyšité, od ruky po loket dlouhé. Okolo pasu mají široký opasok, na 

 němž z předu čtyry mosazné pracný jsou, jež oni ohráiika nazývají. Na opasku viseti 

 má každý vrecko ') s dohanem. Dlouhé černé vlasy mají nad čelem rozdělené a za 

 uši sčesané, aneb s obou stran hlavy do vrkočů spletené. Na hlavě široký plstěný 

 klobúk, aneb nízkou čapicu s okrajem nahoru vyhrnutým, bud z kožešiny, bud z vlny 

 pletenou, bud z trudu '-). Nejhlavnější díl oděvu Hronce je cedilo, hrubá bílá huně, 3 

 lokte dlouhá, 1 '/» lokte široká. Na všech čtyřech rozích jsou přišity dlouhé, rilné šňůry 

 z černé a bílé vlny (frumbiery). Takové též jsou dlouhé třísně při jednom konci; nad 

 nimi as tři čtvrtě lokte vysoko vyšity jsou černé cifry '). Huni tu složí Hronec ve troje 

 a udělá z ní širokou kapsu, kterou po straně lak pevně šňůrami proplete, že je jako 

 zašitá. Uvnitř má dvojí oddělení. Cifrovaný konec s třísněmi přehodí se na vrch. 

 Když jde Hronec do hory, naklade si do cedila stravy na týden i na čtrnáct dní, i co 

 mu koli jiného třeba, potom přehodí si je přes plece a frmubjerami pod hrdlem na pěkně 

 vázaný uzel pevně zaváže. V hoře slouží mu někdy za hlavnicu, v zimě za pokroccc. 

 Poraní-li se který z Handělčanů aneb jinak ochorí, svážou dvě cedila dovedná *), cho- 

 rélio položí na ně, a tak snesou ho chlapi s hory dolů. Huně na cedila i třísně 

 k nim dělají ženy, jakož skoro celý mužův oděv i čapicu i kápce i rukávce. Cifry ale, 

 jak na cedilách tak na rukávech, vyšívají si chlapci sami, nakreslíce si je dříve uhlem. 

 Některý šuhaj má pěkně vyšité cedilo, a třísně visí mu do samé kyčle. V ruce nese 

 si každý sekeru (těžkou valašku), a krátkou dřevěnou fajku, nedrží-li ji v ústech, zastrče- 

 nou má za klobúkem aneb čapící. Hrdla mají v zimě v letě holá a prsa taktéž. 



Chlapi jsou vesměs vysokorostlí , pět až šest střevíců vysocí; těla, kostí a svalů 

 zdravých, rázných tváří, přívětivého výrazu. Každý chodí trochu roikolenéný, což si 

 navyknou při i-ezání dříví. Otuženi jsou od nejútlejšího mládí. Y nejtužších zimách 

 viděti po dědinách malé děti sotva se vlekoucí, s vyhrnutými košilkami, polonahé, bosé, 

 sáňkovali se po ledě a v sněhu se batoliti, a je jim při tom dobře, jako rybkám ve vodě. 

 V robotě je Handělec usilovný a vytrvalý, v nebezpečenstvích neohrožený, při polovač- 

 kách smělý. V chůzi po lese nevyrovná se mu ani polovný ') pes. Zná dlouho strážil, 

 dlouho i spát, neohlížeje se po tom, či tvrdě, či měkce lehá. Divý je, ale přitom poslušný, 

 uctivý a hostinný; jen když se opije, bývá odporný, srdifý ") a bezočivý '') Druhý den 

 neví nic o lom co dělal, a tiše se ubírá zas do práce. Pobožný je, ale rád si zakleje. 



1) Pytlík. 



») Z bouby bukoví. 



•) Ozdoby na něčem. 



♦) Dohromady, v jedno. 



') Myslivecký. 



') Lehko se rozlobí. 



') Nemá studu. 



