— 177 — 



Jano. Počul som já, že bysle radšcj boli šilke lie polepike ') prcžiadnli (oželeli), 

 Cvo nám na tu laňaéskú (Iónskou) instanciu přišly. Ale sté len prcca aj zarobili da- 

 ívo? Už ako kolvok? 



Máco. No ver slé uhádli! Bohu prisám! krpce si zodral, húňu, koloině -') si 

 strhal, riad Qnáhuli) si znitofil. Keď len já sátn, íi byslě věřili, kmotře, novuřiOky 

 nový capin ') som zlomil , ako som jeden klálik vijekol. Sekeru som do třetího rázu 

 vyiirbil ■•). A čvo to tak na kámen mrzlo, viete ako už v agvenlř po Ondrejskom jar- 

 nioku bývá, ívo si do kláta zafal, ani sa ti sekera nestarela oňho, lakuo to zamrazeno bolo. 



Jano. Sitko by to cšlě bulo, kuby si sa mal ako vyprávaf do té roboty. Ale ako 

 nám toho roku zbylo cli — ved sa ani druhému siafa nevrátilo. To verfe, kmolriíku, 

 muoj ovsík na Loukove taký bol zametený, ako by ho bol medvěd zabil. A kedy aj 

 dáký turák ^) niedzi palce zachytíš, tu ti Brezňan hned na hrdle a dávaj na záložnice*)! 

 Kdů ho vezňeš, tu ho vezfieš, len sa ty škrab, de fa ani nesvrbí. Ži potom bedák na světě ! 



Máco. Ja — už je lak, da jedon si aj puorčoviny ') zají a druhý musí na krum- 

 pachoch (brambory) kapať, ked mu nemá stará doma Cvo do cedila dáf. 



Jano. Veď som i já proto se k pánovi rozehnal, či by ma nemohol s par ně- 

 meckýma zraiovaC '). Máme my už aj dačvo vyrubáno, nuž ale kcif li nev^placajú, ako 

 ti priehodí a to aby bolo hned. No ved uvidím ako bude! Pozdravujte sa, ked jdete domů. 



Když kmeny s hor svaleny jsou a v halně srovnány, nastane kálaika (štípání, 

 rubáni), která jim asi do konce bi-ezna trvá. Jak náhle osmimužová některá společnost 

 kálačku dokoná , dostaví se ustanovení od úřadu šacovníci, kteří zavázáni jsou přísa- 

 hou, že práci svědomitě ocení bez uškození či komory, či dělníků. Ku konci března, 

 když na horách jihnuuli a sněhy topiti se počínají, opoví se jednoho rána plavačka, a 

 hned také shání se dříví po žlcbídi z pobočních dolin do Hronce a Hronu, lak že v po- 

 ledne téhož dne viděti již dříví dolů Hronem plovati. Při plavačcc zúčastňují se staří, 

 mladí i ženské, když třeba při menší vodě polena k rychlejšímu shánění griecpalami 

 potiskovali. Stává se, že veliká těžká polena, nemohouce přes některá mělčí místa pře- 

 plavati, uváznou a na dno se ponoří (zanoria). Ty vytahují se v jeseni, když je nej- 

 menší voda, a na břehu do klietok ') se skládají, aby vyschly. Nenajde-li se íia ně 

 kupec, vházejí se při druhé plavačce, ku konci, když druhé dříví odplavalo, do vody. Jme- 

 nují taková polena zinkhoh (něm. Senkholz). Z jara plaví se také mnoho budového 



■ib 



') Zvýšeni platů. 



''') Přiléhající vliičnú nuhavicc. 



') Je náiitroj |ioi)ol)iiý motyce, ale » delším :i špičatým železem. Potřebují ho pH za- 



vlafování klálfi, zapiioucc ho do dřeva (^ném. Zapřen ?). 

 *) Udělal zub. Také pkii udělati bc řiká. 

 ') 2',, krejcaru. 

 °) Brávají od Brcziianů ua dlub; když |)Otom dlouho neplatí, bývají upomíuáni. Ka 



to potahuje se i pořekadlo u nich známé: „Zezdme najprv maso, a potom polívka;' 



přišli by Brczůané a zedli by nám to oni.^ " "'' 



'J Vepřové maso. Snad od lat. porcusí Není Jinde v užívání. 

 ') Dáli na účet; rátaC = počítat. 

 ") 1)0 klece. Položí se dvě polena na dél , dvě na přič, tak od sebe, aby meil nimi 



prázdný čtverbran zůstal. Tak se to naklade k vyschnutí. 



12 



