— 184 — 



mění se tmavozelená barva v zahnědlou. Sírany těla jsou stříbřitě bílé, fialově nadchnuté ; 

 vole, prsa a břicho jsou Cistě stříbřité bílé. Černé skvrny, jimiž tělo zdobeno jest, 

 jsou nad postranní čárou řídčejši, ale tvaru pěliuč kulatého, pod čárou jsou husté, větší, 

 nepravidelné a mají podobu písmeny X Ploutev hřbetní jest zašedivělá, má na konci 

 tmavou širokou pásku a jest posázena několika řadami černých skvrn, mezi nimiž též 

 něco červenavých se nalézá. Ploutev ocasní jest barvy fialové a má na konci široký 

 černavý pruh, na nějž ještě ouzká bělavá páska následuje. Ostatní ploutve jsou zašedi- 

 yělé neb zažloutlé, a nemají žádných skvrn. Duhovka jest stříbřitá, ku předu černě kropenatá. 

 p Tento popis podává pan Heckel ve svém díle: „Die Siisswasserfische der ósterrei- 

 chischen Monarchie" a praví, že pstruha lososového (Fario Marsicrlii) obdržel pouze 

 z velkých jezer horních Rakous a z jezera Traunského, Atterského a Bodenského, kdež 

 prý obyčejně 25 — 30 a co vzácnost až i 65 liber těžký bývá. 



Za potravu jemu slouží z větší části oukleje a rybičky v tamějších krajinách 

 Rheinanken a Krópfling zvané. 



čas tření připadá v uvedených jezerách v měsíci listopadu a prosinci, v kterýž 

 čas ryby ty do rek a potokii táhnou, které s jezery těmi souvisí. Druh ten neleká tak 

 snadno jako jeho příbuzní, a dá se přesaditi do rybníků, které mají pramenitou vodu, 

 kamenité dno a nejméně 8—10 střevícil hloubky. 



Pstruzí, u nás v Cechách pod jménem Lachsforelle zuámí, jsou pouze odrůda 

 pstruha obecného, tak zvaný pstruh rybničný, Gold- neb Teichforclle, Aurata lacustris 

 u Balbina, který značnějším zrůstem na lososa upomíná. 



Nesmí se nikdo diviti, že posud může pochybnosti stávat, zdali tak krásná a ušlech- 

 tilá ryba v Čechách žije čili ne. Prohlídneme-li knihy o rybách Německa jednající, 

 spatříme o Lachsforelle samé zmatky a odporující sobě udání, jakož i nepravé uvádění 

 obrazů a latinských jmen. I pan Heckel se ani slovem nezmiňuje, zdali od něho po- 

 psaný Fario Marsigiii jest tentýž, jejž Bloch mezi německými rybami uvádí a jehož 

 vyobrazení na Tab. XXI. podává. Popis a vyobrazení Blochovo srovnává se v celku 

 s oním pana Heckla, a uvedu zde co Bloch o svém Salmo Trutta (Lachsforelle) praví. 



„Salmo Trutta žije v Severním a Baltickém moři, a v listopadu a prosinci táhne 

 do řek, by tam své jikry kladl. Zdrží se často přes celou zimu v sladké vodě, a 

 teprv když jde led, do more se \Tací. Do Labe vstupuje u Hamburka již v máji, ale 

 nejhojněji se loví mezi sv. Michalem a vánocemi. V Skotsku je udí na spůsob sledů 

 a vedou s nimi značný obchod." 



Co podivuhodnou vlastnost uvádí Bloch o rybě té, že její celá hlava, ústa a jazyk 

 ve tmě svítí leskem kostíkovím (Phosphorescenz) , a dotkne-li se někdo prstem částí 

 těch, že i tento svítí. (Vlastnost tu mají i některé mořské ryby, nejznamenitěji : Ortha- 

 goriscus mola, který jen jako hlava velké ryby vypadá a v Dalmácii „Pesce luna* se 

 nazývá, protože v noci svítí.) 



Jak daleko pstruh lososový do Labe vstupuje, neudává Bloch, i dalo by se mysliti, 

 že by mohl jako losos až do Čech přitáhnout, a jakkoli mne rybáři ujišťovali, že Lachs- 

 forelle chylávají na podzim, tož přece ji mezi českými rybami jen se znamením otázky 

 uvedu. Můj dobrý přítel pan Sigel, kustos při Museu v Hamburce, mne ujisfoval, že 

 pravý Fario Marsigiii v ústí Labe se nechytá, a že ho ani v Hamburském Museu nemají. 



Při té příležitosti upozorňují naše laskavé čtenáře, že se nesmí ryba ta proto již mezi 



