— 189 — 



Z piskoi-ň a několika jim podobiiýcli ryli ťizozcinskýcii utvořil pan Hcckul zvliišln 

 iclcif, protože ani ku kapriim ani k snrncflni su pro podivný Ivar sviíj pi-ipojili nedají 

 Jsouf to veskrz malé rybiOky, které mimo již uvedené z.naky i miioliými jinými zvlášt- 

 nostmi nápadnými se stávají. Při dýchání berou vzduch z vody, kyslík z něho spotřebujj 

 ku zlcpíioaí krve a kyselinu Lddikovou vypouštějí — řiti! (Knnan v (Jilberts Annalen 

 Bd. XXX. sir. 140-159.) 



Druhy u nás žijící, jsouce do ruky chyceny, vydávají zvláštní zvuk, což jejich 

 česká jména piskoi', mřeiika a sykavec dobře naznačují. 



Rod Cobifi.H. pi<4lior. Hlava jest inala, zuby požcrákově špičaté, v dosti hoj- 

 ném počtu na každé stranč v jedné radě. Ploutev iiřbctní stojí nad ploutvemi břišními 

 daleko nazad. Měchýt vzdušní jest obklíčen kostěnou skořápkou, od hřbetových dvou 

 obratlů tvořenou. Pažabry Jsou nevyvinuty. 



Piskoř. Cobi4i« fo<i«MÍlis L. (Obr. 40.) 



Hlava krátká. Kolem líst jest 10 fouskii. Podél strany těla táhnou se široké 

 černohnědé a žluté pásky, a mimo to jest celé tělo černými tečkami ozdobeno. 

 U. 3/(5. Ř. 3/5. B. 2/5. ť. 1/8-9. U. 16. 



(Obr. 40.) 



Hřbet má barvu tmavohnědou, břicho oranžovou, a celé tělo, jakož i hlava, posá- 

 zeno jest černými tečkami. Po stranách táhne se uprostřed těla silná černohnědá 

 páska, a nad ní i pod ní je žlutá páska. Pod zpodní žlutou páskou následuje ještě 

 ouzká černohnědá. 



Ploutve jsou tmavohnědé, černými tečkami poseté, duhovka oka zlatá. Obyčejně bývá 

 piskoř 8 — 12 palců dlouhý, a liší se již tím od ostatních u nás žijících jemu podobných 

 ryb. Nejraději zdržuje se v bahnách, v potokách s bahnitou půdou a v malých řekách. 



Vyndán z vody nelekne tak brzy, protože svňj malý otvor žaberní snadno proti 

 vplyvu vzduchu uzavříti miiže. 



V nádobě s řičnou vodou a málem tučné země na dně dá se dlouho udržeti, 

 dává-li se mu čerstvá voda asi dvakrát za týden. Na 24 hodin před bouřkou počne 

 být nepokojný a kalí vodu, kdež za pěkného počasí tiše na dně se drží. 



Vyschne-li voda nad močálem, v kterém žije, zaryje se hluboko do bahna, což též 

 každou zinm činívá. 



Jeho maso není příliš chutné, majíc bahnitou chuf. 



Za potravu slouží piskořovi hmyz, červi a jikry jiných ryb, a jelikož zřídka na 

 udici se chytit dá, obyčejně sítěmi se loví. Na Pražský rybí trh málo kdy přinesen bývá, 

 za to ale do Vídně u velkém umožství z uherských bahen se přiváží. 



