— 193 — 



jako binoly kornel, tloieim jest z drobounkých kiiliíek Bhluklého prášku t prostorách nt- 

 Invých rozliouácného , že tedy iiielcorily jsou komety nu zem spadlé. Zdá fe však, ie M 

 náhledu tomuto mimo jiné obtíže protiví zTiášlé Jistý výjev optický , totiž ohýbáni svétla. 

 Známo totii, že paprsky světia, pronikající malými mezerami mezi télesy pevnými, na po- 

 krajích jejich He ohýbají, a stékajíce neb klížíce ne vespolek dle urúilých zákoiifi optických 

 proužky barev duhových zplozují, jimiž těleso mezerami témitu proHvitajíeí obroubeno se 

 spatřuje. O tom se může každý přcsvédíit pokusem velmi Jednodachýni : Vezmeme jakou- 

 koli skleněnou desku, rovnou, (istou ii snchoii, popraáine ji k Jedné strany jakýmkoli hq- 

 chým drobounkým práškem, k. p. plavuíiovým (semen lycopodii) a hledme skrze ni ůasa 

 noůníbo na plamen iioi-íci svií-ky opodál stojící, tu spatříme plamen svíiky tak jako beze 

 skla, ale koleni nřho okruhy barev duhových. Vnilr okruhů těchto objímá svíčku nejprve 

 kolo žlutavé 8 obrubou červenou, okolo něho jest okruh tmavý do modra a fialová přechá- 

 zející, dále zase kolo jasné zevnill- žluto-ierveně lemované, okolo něho zase temné, a ta- 

 kových více kol duhových okolo svíčky viděli jest, když je dosti jasná a deska dosti ve- 

 liká. Cím dále od svítky, tím vélší Jsou tato kola duhová, au se paprsky vždy více rozstu- 

 pují, a sklo muže býti jakkoli od oka vzdálené, vždycky kola ta viděti jest, kromě když 

 se sklo phliš k svíčce phiblíží, kdežto .se výjev ohybu přílišnou jasností ruší. Podobným. 

 epCisobem povsiávnjí známá koln měsíce pi-i vlhkém povětří, kdežto se paprsky světla jeho, 

 pronikajíce mezerami mezi kuličkami páry skapalnělé tak Jako mezi oniiu práškem, ohýbají. 

 Taktéž koleni sviúky podobné kolo viděti bývá, když se ve světnici hustý výpar nachází. 



Aniž potřeba k objevení se ohybu světla, aby tělesa ohýbající skutečně velmi blízko 

 u sebe slula a mezery skutečně velmi malé tvořila, jen když stojí za sebou tak, aby se 

 mezery tylo oku nepatrné býti zdály. Ze tomu tak jest, každý velmi snadno se pře- 

 svědčiti může takto: Držme dva listy karet vedle sebe tak, aby se celou délkou vespolek 

 skoro dotýkaly a hleďme štěrbinou mezi nimi se nacházející v noci na hořící opodál sví- 

 čku ; tu spatříme 8 obou stran plamene proužky ohybu světlé s temnými se střídající, a 

 proužky tylu nezmizí, když jednu kartu od druhé proti svíčce vzdalujeme tak, aby se 

 štěrbiua mezi nimi vždy stejně ouzká býti zdála, .\( by tedy prach kometový sebe řidčeji 

 roztroušen byl, musí přece při velikém objemu komety muožslví zrnek prachových ležeti 

 blíže přímky, v nižlo paprsky světla od hvězdy skrze kometu do oka přicházejí, tedy se 

 musí paprsky tyto ohýbati a vůkol hvězdy musí se spatřovati kolo duhové, jaké koleni 

 sviiky skrze poprášené sklo viděti jest. Toho však při hvězdách kometami prosvitajících, 

 pokud známo, jeálě nikdy pozorovati nebylo, což tedy prachovou povahu hmoty jejich 

 velmi poohybnou činí '). 



Ur. ./. F. Smetana. 



O možném zakládáni arlesskijch studnic na vysočině Mšenské. 



Vysočina Mšenská a vůbec celá povýšená krajina na pravém břehu Labe mezi Měl- 

 níkem a Mladou Boleslavi má každého léta velmi citelný nedostatek vody. V suchých 



') Jakkoliv námhky lyio dfileíité jsou a n,i okolnost nkazuji. které si jeslí žádný pozorov.niel nepo- 

 všimnul, niiuiiiie piecft na lo upozornili , že svěllo kometové je odraionc a ie se ledy tu vlastně 

 nediiáine .skric roilrousenL- lástky ni slunce, nýbrž že svěllo koniely aspoň od povrchu k nám 

 beiprosířcdné bere vSÍ změny přichází. To nevyluřuje možnost ohybu svitla, přiehazejícího od 

 zadních částek kornely a procházejícího mezi předními čjiikami. Důležité bude pozorovali výjevy 

 svélla stálic, procházejícího ohonem kornel, a neopomineme přiležilě k tomn pozornost obrátiti. 



Hidaket. 



i3 



