— 194 — 



časech musí obyvatelé vysočiny této iasto na hodinu cesty n třeba jest£ dále do soasedních 

 dolů pro vodu docházeti. 



Navrhl jsem již před 14 lety vrtáni artesských studnic v těchto krajinách, poně- 

 vadž dle mého zdáni složení skal tamějšich dobře se k tomu hodí. Avšak nikdo si toho 

 návrhu buď nevšimnul, buď v něj nedfivěroval, a nestal se tedy žádný pokus o založení 

 navržených studnic. 



Teprva letos dospěla ta věc k novému uvážení, a na žádost některých pánů měHanů 

 Mšenských odebral jsem se v druhé polovičce června do Mšena, abych krajinu s ohledem na 

 prameny a na možné zakládáni studnic ohledal. Podávám zde zprávu o této své výpravě. 



Suchost zmíněné vysočiny pochází z toho, že svrchní část její skládá se vesměs 

 z pískovců^ v nichž se voda napršelá a rosou sražená v krátkém čase prosáknutím ztrácí. 

 Voda tato zadržuje se teprva na hlinitovápenných opukách a na jílech do těchto pískovců 

 vložených, a vyráží tedy v údolích, která až k těm jílům se zarývají. Zvláště drží se však 

 voda na jílech, které pod pískovci a to ve znamenité hloubce leží. 



Pískovce, opuky a jíly, z nichž se vysočina skládá, jsou usazeny z moře, které dávno 

 před lidským pokolením veliký díl Cech, totiž: Litoměřický, Boleslavský, Jičínský, Králo- 

 vé-Hradecký, Chrudimský, Čáslavský a Pražský kraj pokrývalo. Důkazy toho jsón skořápky 

 mořských mušlí a šneků na některých místech v nesčíslném množství uložených. Podobné 

 pískovce a opuky jsou daleko po celé Evropě rozšířeny a obsahují zvláště v Anglii mohutné 

 vrstvy bílé psací křídy, pročež se útvar jejich nazývá útvarem křídovým. 



Patrně má Mělník, stojící na světlé opuce (staročesky měl), své jméno dle kamení 

 toho, a tak bychom mohli ten útvar nazývali útvarem mělným. 



Mezi Prahou, kde na Bílé Hoře jest jižní kraj toho útvaru v Cechách, a mezi Hrubou 

 Skálou, kde jest severní jeho kraj, kloní se vrstvy pískové a jílové k prostředku, totiž asi 

 ke krajině Mšenské a Boleslavské, tak že zde do veliké hloubky jdou, kdežto u Prahy a 

 Hrubé Skály i nejzpodnějií vrstvy na den v)'cházejí. 



Útvar má tedy podobu pánve čili necek od severu k jihu prohnutých. Voda vniká 

 dirkovitým pískovcem všude do toho útvaru a táhne se následkem své líže k prostředku 

 pánve, kdežto zůstává ležeti na jílech zpodních vodu nepropouštějících. Zdá se, že vrstvy 

 vodou neprostupné dvě pásma mezi pískovci skládají : jedno svrchní více vápeníte, a jedno 

 zpodoí docela jHovité. 



Údolí u Vidimi a Kokořína, které povstaly pozdějším roztržením pískovců, sáhají až 

 k prvnímu pásmu, a u dna jejich vyrážejí tedy četné a silné prameny. Tak máme v Ko- 

 kořínském údolí silný pramen Stříbrník u Albertsthalu, jiný pod zříceninami Kokořínskými, 

 nejsilnější však u Vrutic blíž Mělníka, kdežto u paty pískovcové skály čistá studená, v zimě 

 nemrznoucí voda ze sedmi větších a z několika menšich pramenů vyráží a hned u svého 

 počátku mlýn o několika složeních žene. 



Hladina Labská u Mělníka leží 74 sáhů nad mořem, prameny Vrutické o 17 sáhů 

 výše, tedy v nadmořské výšce 91 sáhů. 



Průměrná výška nadmořská Mšena a Vidimi obnáší 180 sáhů. Prameny Vrutické leží 

 tedy asi 90 sáhů pod povrchem vysočiny. S touto hloubkou souhlasí také hloubka stu- 

 dnic ve Skalsku a ve Stránce, kteréž obě leží v údolích pod vysočinou a 40 sáhů hloubky mají. 

 Hloubka studnic, které by se okolo Mšena zakládati měly, musela by tedy při nej- 

 menším obnášeli 40 sáhů, nebo s ohledem na úklon vrstev vodonosných k severu i 50 sáhů 



