ŽIVA. 



ČASOPIS PRIRODNICKY. 



Redaktorové : Prof. Dr. JaD Parkyilé a Jan Rrejeí. 



Svazek IV. 1859. Ročník sedmý. 



Kunětická hora. 



Pokus leměipytný od J. V. Jahna. 



Kunřlická hora je jeden z nejjižnějších výběžků českého slředohoH, a náleží 

 k sopcťnému útvaru. Staleté lomy v jejím úboíí velmi dobrého stavebního kamene po- 

 skytují, z něhož větší díl Hradce Králové, Sezemic, Pardubic a BohdanCe vystaven. Na 

 lu horninu se již dávno i pohled znatele upnul, a mnoho pokusil o její bližší ustano- 

 vení se stalo, ale s nevalným prospěchem. Mezi horninami, k nimž se dle původu a 

 hlavních odznaků svých pi-idružuje, osobuje si kámen hory Kunětické zvláštního postavení 

 pro fysikální vlastnosti své. V těch také hlavně se musí příčina hledat, že se brzo o 

 čediči, nebo o znělci, o trachytu, o dolerilu mluvilo, a to vše s jistým právem. Mnohem 

 dflležiléjší než odznaky zevnější musí tu ale být odznaky, kterými se podstata látky 

 ustanovuje, totiž vlastnosti lučebné. Na základě obšírného lučebního rozboru snažím se 

 dokázati, že řečená hornina je čedič. Doklady pro takový náhled podávám tuto. 



Neroslopisné vlastnosti horniny. 

 Hornina Kunětická je složení velmi drobnozrného , skoro celistvého, barvy jasné, 

 ! šedozelené, zní při udeření kladivem. Prostor je ní bud stejně vyplněn, anebo obsa- 



I huje skuliny a dutiny, v nichž se rozličné pozdější útvary vyvinuly. Tyto dutiny jsou 

 ' co do podoby a velikosti velmi různé. Základní hmota horniny se pod drobnohledem 



ze tři nerostů skládá, totiž: 1. z černých šlupinek lesku kovového, které při zvětrání 

 červený prášek kysličníku želczitého dávají, totiž magnetovec; 2. ze zrn a jehlic bud jasné 

 ' zelených, bud tmavějších až do černá, a to jest amfibol čedičový ; 3. z bílého neb na- 

 Išedivělého živce, který má lesk mastný a vzduchem se snadno zruší. 



V této hmotě základní jsou zhusta větší krystally spůsobcm porfyrovilýni roztrou- 

 šeny. Nejčastěji se lak nalézá amfibol, méně často větší kulovité skupeniny slohu vý- 

 Ihradné zrnitého, které se hlavně ze živce skládají, a kromě toho ještě větší šlupinky 

 magnetovec a uhličitan vápenatý obsahují. Ty látky lze studenou kyselinou solnou od- 

 stranili, pak zbydc toliko čistý živec, a možná jaj zkoušet. Lučebním rozborem našlo 



I I se ve stu částích 



14 



