— 202 — 



Kromě toho obsahuje ve stu 501 č. uhlírílaiui vápenatého, což se línisí íástečnému po- 

 rušení přičísti, konečně pyritu 0-06 č. 



Olivínu čili chrysolilu, pro čediče tak význačného a skoro v žádném pravém ne- 

 chybícího, zde nestává, ačkoli látek, z kterých se skládá, byl dostatek. Tím více se tomn 

 divit musíme, poněvadž čedič couku Spojilského východně od Pardubic velmi mnoho a 

 pěkného olivínu obsahuje, a navzdor zcela rozdílnému zevnějšku v podstatě své náramnou 

 shodu ukazuje s Kunětickým čedičem, tak že nelze pochybovat, že ty dvoje horniny 

 takřka z jednoho pramene vyšly, jen v rozličných okolnostech. Sfen, význačný pro 

 znělce, zde taktéž nemohl být nalezen, a dle lučebného rozkladu netřeba ho hledat, aní 

 hornina již bezpečně ustanovena. 



Sopečný původ hory Kunětické. 



Že nebyla hora Kunětická sopkou, totiž tím, co nyní pod tím slovem vyrozumíváme, 

 netřeba dokládati ; nenašly se tu ani lávy, vrstvy popele, bomby a podobné tvary, aniž tu 

 stopy o nějakém kráteru. Ovšem ale vynikla z nilra země jako hmota žhavá, roztopená, 

 a to týmiž silami, kterýmiž i nyní sopečné úkazy povstávají, čehož důkazy zde udám. 



Bud zemětřesením neb z jiné neznámé příčiny se utvořila zde rozsedlina, kterou 

 žhavé hmoty nilra zemského, bud ve spíisobu kaše nebo čistě tekuté, vynikly a se tak 

 k velkolepému skalisku navršily. Táhlý, hřbetovitý tvar Kunětické hory k novým omy- 

 lům příčinu zavdal, protože čediče obyčejně kuželovilými vrchy vystupují a znělce 

 dlouhými hřbety. Na cestě , kterou čedič ku povrchu země vykonal , musil jeho příval 

 setkati se s vrstvami jeho břehy tvořícími, které zde usazením z vody povstaly. Jelikož 

 se však to vystupováni velmi násilně a prudce dělo, urval čedič kusy svých břehů a 

 vynesl je na povrch. Takovým spůsobem mnohé čecičové hory jsou jako pláštěm oděny, 

 který se skládá z trosek horniny původní slepených čedičem. Takový okraj slepenců 

 se zde nenalézá, ovšem ale trosky původního kamení, v čediči ponoi^ené a proměněné. 

 Jíž však musím říci, co původní kamení zdejší jest. Veškeré polabiny náležejí křížovému 

 útvaru, opuce modrošedé, na tenké tabulky se štípající. Barva opuky zdá se být původu 

 organického, nebof se trati při pálení i zvětrání. Ta opuka přívalem vynikajícího čediče 

 se rozbořila, a nesčetné úlomky se v něm bud zcela ponořily bud pouze na povrchu 

 utkvěly a s ním vystoupily. Na lakových úlomcích vidíme zřetelně, že jednou se musily 

 nacházet ve žhavé, ne-li dokonce roztopené hmotě. Menší kusy opuky jsou celou hor- 

 ninou rozptýleny, jsou vždy na bílo vypálené, někdy zdánlivě celistvé a roztavené, někdy 

 jako rozežrané a dírkami naplněné, v kterých se dříve vápno zžíravělé nacházelo. 

 Známo, že každou horninou voda prosakuje ; tak se dělo i zde, a ta voda rozpustila vápno, 

 zanechajíc často místo něho kysličník železitý, který v ní byl co kysličník železnatý roz- 

 puštěn. Tak povstanou rudé skvTny a nákresy v změněné opuce, často dost pravidelně, 

 častěji takové úlomky jsou patrně roztavené a rozpuštěné, pak se jeví toliko co splývající 

 světlé skvrny v základní hmotě. 



čedič ale při svém výstupu také celé kry opukové vyzdvihl, z jejichž rozměru lze 

 souditi na sílu, kterou čedič byl puzen. Známe na Kunčticícb tři takové balvany opuky 

 čedičem vj'nešené. 



1. Na jižním svahu hory, pod starou okrouhlou hradbou ční veliká stěna v povrchu 

 as 15 □« mající a z opuky se skládající. Zevnější tvar opuky je zde dost málo porušený, 



