— 203 — 



ba skamenéliny jsou dobře zachovány, zvláště roraminifory. Proměna ve vzezřeni opuky 

 projevuje se pouze na místech, kdo s čedičem v přímé slýčnosli byla, a ta se zakládá 

 vo vyblednutí barvy a v zdánlivém roztavení. 



2. Na severovýchodní straně, nad někdejší hlubokou studní je vršek mající podobu 

 uříznutého kužele, na straně svahu as 30° zvýší a s hořejším průměrem as 12°. Ten se 

 skládá celý z proměněné opuky, která je zdánlivě celistvá a beztvará, lonru výhradné 

 lasturového a třískovitého. Barvy na čerstvých plochách je z modra Icvandulové, na 

 vzduchu se ale velmi rychle mění na temné zeleno, což se nejspíše rychlému okysličeni 

 železa připisovat musí, z části také neznámé proměně organických látek posud v opuce 

 obsažených. Dále jest velmi tvrdá, s ocelí jiskry dává. Zvětrá na hmotu špinavě žlu- 

 tou, ale stejně tvrdou. 



3. Na severním svahu již blízko roviny je velký, rovněž kuželovitý balvan opuky, 

 as 18° v průměru a 18° zvýší, starým lomem otevřený. Opuka zde ještě mnohem větším 

 proměnám podlehla, je světle šedomodrá, nemění svou barvu na vzduchu, láme se la- 

 sturovitě a třiskovitě, s ocelí jiskry dává, úlomky mají velmi ostié hrany a rohy. Často 

 se ní táhnou světlé žíly křemene bráněného. V obou ložiskách ani stopa skamenělin, 

 proto že ústrojná látka se zničila a nová hornina povstala. Zde také se zdá být opuka 

 roztavena, nebof na hranicích přecházejí opuka a čedič lak do sebe, že těžko říci, kde 

 jedno přestává a druhé začíná, jednotlivé jazýčky opuky vnikají do čediče, ale též 

 s hranicemi nezřetelnými. 



Proměna měkké, drobivé, snadno zvětrající, v tenkých tabulích se lámající opuky 

 na velmi pevnou, tvrdou, trvanlivou, v nepravidelné kusy se rozpadající horninu, (která 

 se nejvíce blíží k porcelanovci) zajisté je patrná a znamenitá. Že se ta proměna ale též 

 na vnitřní podstatu horniny vztahuje, vysvítá z následujících analysí rozličných odrůd opuky. 

 Ty opuky jsou tak sestaveny, jak od hranice s čedičem na sebe následuji. 



Dnih opuky I. II. III. IV. V. VI. VII. VIII. IX. X. XI. 



obsahuje 



Dhliřilanu vápenatého . .500 13'63 5-40 911 27-27 1003 1048 15-49 15-60 4501 1443 



llhliřitanu horcčnalího 0-46 — 9-99 _ _ _ _ _ 1-76 — 2 66 



Vápna iivého . . . _ 841 — 296 4-37 2.21 3-52 354 — __ _ 



Kysliíníku horečnatého — 1-88 — 0-64 2 64 050 101 108 _ _ _ 



Vápna s kys. kremíko- ) ^.gg ^.j^ j.^^ ^.gg ^,^^ ^j.,^ ^.j^ j..g Q.,g j.,g ^.j, 

 vou spojeného | 



Lm[kovo«XojS| '•■'^ '■■^2 0-92 111 1-42 0-68 0-98 1-78 0-46 0-29 19 

 !) 1 9-84 



Alkalií 4-84 2 24 2'48 stopy .slopy stopy stopy slopy stopy stopy stopy 



(Ztráta při pálení) . . 2-40 500 420 U'-60 7-00 7-20 8-20 5-60 12 40 14-40 1120 



Kyseliny křemíkové . 59-69 47-40 61-00 52 50 34-81 6816 49-90 4764 5269 25-80 47-02 



Kyseliny sirkové ., — — — — — — — — stopy slopy 0-41 



(Poměrná váha) . . 2 686 2716 2560 2126 2383 2-416 2-340 2-.303 2 122 2183 — 



I., II., III. jsou Z hranicí s čedičem vzaty a nejvíce proměněny. 



Opuka I. jest šedomodrá, celistvá, lomu hrubě lasturového; pochází ze skály na 

 severní straně blíže roviny. 



Opuka II. je bílá trochu do modra , proniknutá četnými bílými, zrnitými skvrnami, 

 jinak zdánlivě celistvá a bezbarvá; z jižní strany hory. 



Kysličníku ieleiitého . 13-42 1 . ^ ) 9-84 10-57 3-88 16-94 8-70 511 8-21 8-32 



Kysličníku hliničitého . 7-62) ''' " ' "**' 1220 1103 690 7-93 1462 1176 503 15 08 



