- 207 — 



jest (ménč od přítoky se odcliyluju) nví. v prostředku, .lest však nad míru obtížno, 

 nýbrž témúr nemožno, panibolickou ploniui bnzpcrnJ- a podle libosti vytvořili ; není Jiné 

 pomoci než vybrousiti zrcadlo slúricky, a pak umělým a jemným obrušováním na kraji 

 ubírali mu křivolakosli po stupních, pokud nedává, byvši <lo dalekohledu vloženo, obraz 

 nejzřetelnější , — práce to zajisté nad nnru delikálná , protože jediný přehmat všecko 

 zkaziti může. Proto ze v.^ech umělců, kteří taková zrcadla hotovili, žádný nemohl svou 

 manipulaci lak popsati, aby jiný podle popisu hned bezpečně pracovati mohl, každý musil 

 sám znovu se luMli ; proto také cen« dobrýcli zrcadel nad míru byla veliká. Nicméně 

 anglii-lí umělci (Sliort, Edwards a nade všecky jiné gcniálný Sir William Herschel) 

 neobyčejné dokonalosti v tom umění dosahovali. 



Přece však řečené obtíže měly za následek, že zhotovováni reflektorů na kontinentu 

 Jaksi se dařili nechtělo a téměř výhradně v Anglicku sídlilo. Hlavní pak ránu zadalo 

 katoplrice vynalezení achromalickýcli dalekohlcdSv Eulerem a Dollondcm, které uěí, že 

 složením dvou čoček z rozličných druhů skel a s plochami sférickými různými, avšak 

 přiměřeně vypočítanými, obrazův bezbarevných a ostrých, t. nejen barevné ale ikulové 

 úchylky prostých (achromatíckých i aplanatickýclO lze nabytí. Větší pohodlí achro- 

 matických dioptrických dalekohledův (ano jimi přímo ku předmětu se hledí, u zrcadel- 

 ných naopak), větší trvanlivost, větší snadnost fabrikaci, ano tu neli'eba ploch paraboli- 

 ckých, všecko to jim i v Anglicku zjednalo všeobecného průchodu, a po vystoupeni 

 genialného Fraueuhnffra, jenž aciiromaty na nejvyšší stupeň dokonalosti povznesl, upadly 

 reflektory tak v zapomenulí, že se o nich jen co o starobylostech mluvilo. Docela 

 jich ale přec nezapomněli, a právě dva největší znatelé, jednak astronomie, jednak 

 praktické optiky, pronesli se tu brzy po sobě znamenitým spůsobcm o té věci. Vznešený 

 hvězdář královský fíesset praví v recensí Slruveova spisu „Mensurae Micrometricae" 

 (1837): „Podle toho co oba Uerschelocé svými reflektory dokázali, bylo by zajisté od 

 těchto nástrojů co očekávati; tím více tedy lituji, že snaha o zdokonaleni jich nedochází 

 posud té obliby, se kterou optikové i největší k achromatům přilnuli. Vimf já sice, že 

 tu velkých obtíží jmenovitě ohledem na trvanlivost zrcadel ; vímf ale také, že reflektor 

 mathematicky dokonalým býti může, u achromatův ale diviti se musíme, že neodbytné 

 Jejich nedokonalosti méně překážejí , než by bylo očekávali. Kdyby nebyl Frauenhofer 

 tak záhy zemřel '}, měli bychom teď bez pochyby bud reflektory aspoň tak důkladné 

 Jako někdy Shortovy, ale Ještě jinými přednostmi vystrojené, aneb aspoň to přesvěd- 

 čení, že nevývratná Iheoretická přednost, jaká jim náleží před achromaly, nedostatky ne- 

 napravitelnými se ničí." Roku pak 1844 vyjádřil se Sleinheil, slavný spoluvynálezce gal- 

 vanických telegrafů, v ten smysl: , Rozvažujíce obtíže, se kterými vyrobení dokonalých 

 achromatův spojeno jest, vidíme hnedky, že theoriejich není mathemicky zevrubná. Úchylka 

 barevná, úchylka kulová, nedokonalost částí obrazu vzdálených od optické osy, všecky 

 tyto chyby přibliiitelné, nikoli ale dokonale zrušiti lze. Přirovnávajíce k tomu jednoduchou 

 a prisné zevrubnou theorii katoptriky, nepochybujeme, kterak v Německu tak dokonce 

 mohli povrhnout nástroji těmi zrcadelnými." 



Kdo^by byl myslil, že první krok k napravení toho nedostatku pojde ze zdokonalení 

 našich vědomostí o sílách elektrogalvanických? a přec tomu tak. Voltaiským proudem 



O Roku 1826, maje teprv 39 let věku. 



