— 213 — 



pískovce tylo nedrží se pouze v pněním pásmu, nýbrž jsou v celém útvaru na jednotlivých 

 místech rozděleny, k. př. u Jilemnice, Ncdvěz ald. 



Svršek našeho prvního pásma skládají iicifnalé břidlice, které vždy od jistých 

 hornin doprovázeny bývají, a prolož s tfmilo zároveň popsány buJtcž. 



Celé souvrství jest 15 — 20", u Vrchlabí, jak se zdá, až ku 40" mocné, a obsahuje 

 hlavně bridličnaté pískovce a vápnité sliny (Mergel) , které poznenáhla do celistvého 

 vápence a do celistvého uhliiilanii železnatého čili sferosidcrilu přecházejí. Vápna lato 

 jsou íasto živinialá , ("erná neb Černošedá , jindy opět beze vší stopy živiCnaté látky, 

 celistvé, hnědé, popelavé a načervenalé. Sferosiderity jsou šedé, červené aneb snédé 

 barvy, celistvé, drží 30— 40"/„ železa, a jsou rozsedlinami odděleny, z čehož při zvětrán 

 kulovitá a čočkovilá podoba jejich pochází. 



Živičnaté břidlice jsou jemně biidličnaté, černé vrstvy, bohaté na skameněliny, 

 zvláště koprolity a ryby z rodu Palaeoniskfl, pak roztroušené rybí zuby a šupiny. Rostliny 

 tuším nebyly zde dosud nalezeny. U Hrabačova jsem pozoroval 5 jednotlivých flecí 

 těchto břidlic, z nichž dvě nejmocnější 7' a 5' dosahují. V nich, jakož i ve vápenných 

 je provázejících siínech a břidličnatých a vápnitých pískovcích nalézají se pecky hli- 

 nité železné rudy a pecky celistvého živičnatého vápence, často až 2' v průměru silné; 

 taktéž pecky kyzu ve velkosti vlaského ořechu u velikém počtu, lak že jednotlivé vrstvy 

 jimi posety jsou. 



Veliké důležitosti nabývají živičnalé lupky, neb mohou býti k mrvení upotřebeny. 

 Obsahují totiž 35 až 607o ústrojné látky, a 5 až 15"/^ fosforečné kyseliny a alkali- 

 ckých solí, tak že sotva kde jinde v Čechách horninu tak rozšířenou nalezneme, která 

 by se tak výborně v tomto ohledu upotřebili dala. Na mnohých místech jest toto upo- 

 třebeni již před 4 a 5 lety zavedeno. Tyto břidlice se narovnají do velikých milířů, 

 podpálí se hrstkou diúví, a hoří pak svou vlastní živičnatou látkou samy o sobě dále; 

 obyčejné hoři milíř střední velikosti 4 až 6 neděl. Vypálené břidlice roztlukou se cepy 

 na drobno, a jio poli rozházejí. Za nedlouho budou bohdá hospodáři vzdálenější od 

 této krajiny z toho podzemního pokladu kořistili. Nyní právě dějí se zkoušky s těmito 

 břidlicemi k upoli°ebcní jich na dobývání fotogenu a parafínu, a budc-li, jak se Očekává, 

 továrna slavená, přijde ještě větši část tohoto nuTÍva do obchodu. 



Taktéž se dá vápna vždy na blízku se nalézajícího o sobě k mrvení použiti, pro- 

 spěšněji však bude, je, jak se již na několika místech stává, se živičnalými břidlicemi 

 smíchali, a lak onu živičnatou látku zárovně k jejich vypálení použiti; tím se dobude 

 mrviva v rozličných odrň<iách , jak je pole právě potřebuji. Některá vápna hodí se 

 vypálená též ku stavbě, a sice co obyčejné, některé i lež co hydraulické vápno. Zdali 

 se zdejší sferosiderity k dobývání železa upotřebiti dají, ponaučí nás příští zkoušky, od 

 rozličných těžičů zdejší krajiny podniknuté. Tenlo první pruh živičnalých břidlic běží v celku 

 souběžně s prahorni hranici ve průměrné vzdálenosti asi 1000" od paty Kozákova ku Pod- 

 moklicům, Podhoří, Rybnici, Sylové, Vichovu, Hrabačovu, Valteřicům, Dolenímu Vrchlabí, 

 střednímu Lanovu, Forstu, Hermansejfům a Freiheilu. Celé první pásmo má mocnost 400". 



Pásmo druhé. 



Hlavní horninou druhého pásma jest opět pískovec s železilým a jílovitým tmelem, 

 střídající se s jílovitými břidlicemi. Po iiinohých místech jest fukoidový pískovec rozšířen, 



15 



