— 218 — 



jest proražen pramenem čistého křemene, který v samých hvězdách jest vyhraněn. Tylo 

 melafyrové vrstvy mají značný západ, 20 — 40 stupňů, kde ale úklon jest malý, tam se 

 objevuje melafyr v ohromných, skoro vodorovných vrstvách, na př. v okolí Záhajské 

 Lhoty, Studence, Horky atd. 



V našem průřezu prvních dvou pásem jest melafyr obou pruhů dle onoho náhledu 

 okreslen, jak dosud se za to má, totiž co vrstva. Pozdnějši časové nás bud ospravedlní, 

 aneb něčemu jinému, pravdě bližšímu, poučí. 



Porovnáme-li konečně český permský útvar ku permskému útvaru v Němcích, 

 musíme uznati, že naše živičnaté lupky, jak v kamenopisné , tak v palaeoutologické po- 

 vaze úplně s německjTO tak zvaným Kupferschieferem totožné jsou. V Němcích uza- 

 vírají tyto živičnaté břidlice sladkovodní periodu, v které pískovce (tak zvané Rothlie- 

 gendes) převládají; na nich leží tak zvaný Zechstein, mořský to útvar, v kterém opět 

 vápna převládají. První sladkovodní část jest nejen u veliké mocnosti v Čechách za- 

 stoupena, nýbrž opakuje se vícekráte. Zato nám ale mořský vápenatý útvar (Zechstein) 

 úplně schází. Ve veliké pánvi permské v Rusku skládá se celý útvar ze střídajících se 

 pískovitých souvrství , rovnajících se německému Rothliegendes a vápnitých částí čili 

 Zechsteinu. Právě jak se německý úplný útvar vícekrát v ruském opakuje, opakuje se 

 sladkovodní část jeho vícekrát v Čechách. Ačkoli v našich živičnatých břidlicích se na 

 některých místech, na př. u Sajfu a Záhajské Lhoty, měJ nalézá, a naproti tomu německý 

 Kupferschiefer na mnohých místech zúplna jalový, t. j. měděné rudy prost jest, podobá 

 se v celku, co se horništ měděných dotýče, náš český permský útvar více ruskému. 



O rozšíření deště na zemi. 



Od Dr. Jana Palackého. 



Na povrchu země koluje oběh tekutiny výživné, jako krev v lidském těle. Srdce 

 tohoto oběhu vodního je moře, artcrie mračna větry puzená, vcny potoky a řeky, původ 

 jeho změny teplo, t. ociilazení se povětří teplejšího a vlhčího vzduchem studenějším a 

 sušším. Následuje běh pravidelný, ačkoli změny — bouřky jak sucha — též nejvíce 

 pravidelné jsou, a příčiny obou lze alespoň tušiti. Pokusíme se o stručný obraz hlavních 

 pravidel a malou statistiku deště na zemi, jejížto látku bereme nejvíce z Dove, 

 Blodgeta atd. 



Známo, že pod tropy vedle rovníka zahřáté povětří slále se do výše vznáší a na- 

 hrazeno bývá s obou stran chladnějším povětřím, což plodí pásmo bezvětří a pásma 

 severních a jižních passatů t. větrů stálých, které pro točení se země jdou ze severo- 

 západu a jihovýchodu. V tropech pršívá v době kulminace slunce, nebo, jak se di, 

 déšt následuje slunce, lak že se rozeznává doba deště (plíšf) a doba sucha. Pršívá 

 též obyčejně odpoledne ve 4 hodiny. Minu podrobnosti o tropických zemích, pro nás 

 méně zajímavé, jakož i o monsúnech, zplozených zahříváním se cehny asiatské, jak 

 Dove dokazuje. Důležitější jsou pro nás deště tak zvané subtropické. Zahřátý vzduch 

 pod tropy ochlazuje se totiž na povrchu atmosféry a sráží se na chladnější strany. My 

 zde jednati budeme jenom o tom, co se našeho, totiž evropského deště týká, podotknouce 

 jen, že podobným spůsobem jižní mírná polokoule deště od severovýchodu dostává, jako 

 severní polokoule od jihozápadu. 



