— 225 — 



zpodní straně bílé a fousy dolejší Čelisti začervenalé. Duhovka jest zažloutlá, černě 

 skvrnatá a tenkým zlatým piiskeiii obklíčená. 



Sumec žije ve velkých řekách a jezerách po celé střední a východní Evropě a po 

 západní Asii. On vyhledává bahnité Iňně, v kterých velmi rád líně leží, tak že ho nelze 

 pro teniiiou barvu jeho hřbcln od bahna rozeznati. 



Nebohé rybičky lajiaji po Jeho hravých knírácli, netušíce, že tylo tak nebezpeč- 

 nému lupiči náležejí, který je uchvátí, jak míle se k němu dosti přiblíží. Mimo ryby žere 

 též žáby, raky a vodní ptáky. 



Před nuioha lety byly u Prešpurka v jeho žaludku nalezeny ostatky dítěte, ale 

 není jisto, zdali je pohltil za živa aneb již utopené ; toto poslední jest k pravdě podob- 

 nější, poněvadž jest tuze líný, aby se na tak smělou loupež odvážil. 



V Dunaji dosahuje velmi značné velikosti, a kdežto ho více na šířku než na 

 délku přibývá, dosahuje při váze 400—500 liber ohromného objemu. Mimo viyu (der 

 Hausen, Accipenser huso), v Dunaji žijící, nedosahuje žádná ryba sladkovodní tak obrov- 

 ského vzrůstu. V prvním roce bývá půldruhé libry těžký, druhý rok vážívá již 3 libry, 

 a dle udání uherských rybářů žije prý obyčejně jen 10 — 12 let. 



Čas tření připadá v červnu a červenci, kdežto se přibližuje ku břehu, aby mezi 

 vodními bylinami své jíkry uložil. Při té příležitosti dá se nejsnadněji chytit, ale mimo 

 ten čas velmi lehko sítě přes něj se smekají anebo jeho silou roztrhují. 



V povaze své jeví jakousi podobu s piskořemi, an se přibližuje k hladině a ne- 

 pokojným se stává, když bouřka se blíží. Maso jeho není tuze vážené, an jest u mladých 

 velmi tučné, u starých pak houževnaté a nechutné. Tuk jeho sušívá se na spňsob slaniny, 

 a vzdušní měchýř dá se rozvařiti na klíh. Tvrdý osten v ploutvi prsní poraní často 

 rybáře, pročež oni sumce tuze rádi nevidí. Rány od ostnů ryb, zvláště mořských, velmi 

 nesnadno se hojí, a na ostrově Hvaru (Lesina) jest více rybářů, kteří si museli dát 

 uříznout prst, jsouce poraněni ostnem ryb nazvaných Trachinus draco a Scorpaena scropha. 



S opravdovou starostlivostí mne napomínali rybáři dalmatští, vidouce že se v rybách 

 mořských přehrabuji, neznajc nebezpečí mně při tom hrozící. 



Sumec jest v Čechách dosti obecná ryba, a chylí-li Pražští rybáři velký kus přes 

 s lo liber těžký, ukazují ho obyčejně na Štvanici za malé vstupné, jako to i s velkými 

 jesetery činí, což ku poučení mládeže velmi užitečné jest. 



Mladí sumci nejsou od dravých ryb luze pronásledováni, jelikož se nejvíce v skrý- 

 ších drží, a rozmnožení jejich bylo by dojista znamenitější, kdyby si malé rybičky a 

 žáby na jejich jikrách nepochulnávaly. 



Známky čeledi Treskovitycii. (Gadoidei.) 

 Ploutve břiini jsou poloieny as u prsních, Hřbelni ploutve bývají dvě neb 

 tři a nemají nikdy tvrdých ostnů. Ústa jsou zubatá a tělo pokrylo šupinami. Za' 

 ludek jest velký o opatřen značným počtem slepých střívek. Měchýř vzdušní neni ve 

 spojeni s patrem. 



Starší spisovatelé považovali ryby treskovité za zvláštní oddíl ryb měkkoploutvýcb, 

 a nazývali je Malacopterigii subbrachii. Novější pitevníci oddělují je od ryb měkko- 

 ploutvých pro zvláštní vnitřní ústroj jejich, jmenujíce je Anacaiitliini. Mimo míka 



