— 227 — 



Xiiáiiiky i-clodl Wiiliorovitycii. (Miiraenoidei.) 



Tvar (Ha jest láhlij, hadovilý : na lliislú Itiiíi jsou tiarosllé mdlé, podlouhlé 

 šupiny, kicré se vespolek nekryji a jen na usušené kíiii zielelně viděny hýli mohou. 

 Hořejší kraj tiši utvoi-en jest pouze 3 obou mezičclisli, kdeilo čelisti pravé jsou za- 

 krnělé. Kosli, z nirii.-j rúiiir (kosli prsní ploiilre podporující) složeno jest, nesou- 

 visí se zadní čáslí lebky. 1'loulve břišní scházejí. 



Outioř Činí protivu ke všem mPkkoploutvým rybám, až posud v tomto rlánku po- 

 psaným, tím, že mu ploutve břišní scliázejí. Jelikož se dají ploutve bi'išní porovnali se 

 zadními končinami jiných obratlovců, totiž s nohami, ledy jmenují prírodozpylci felcd 

 ouhořovilých též čcled měkkoploulrých beznohých (Malacoptcrigii apodes). 



Již zevnější tvar ouhoře odciiyluje se velmi uú podoby lybi, a rovněž jeho spů- 

 sobilost, dlouho bez vody vydržeti, upomíná na příbuznost jeho s obojživelníky. 



Ůslroj vniti-ností jeho se liší ve muohém od ostatních ryb , ale zcela neznámé jest 

 rozmnožování jeho, ani pomocí drobnohledu nepodařilo se posud tajemnou roušku z po- 

 měrů téch o<lhaliti. Na místC, kde u jiných ryb jikry neb mlíčí nalézáme, spatřujeme 

 zvláštní iásnatý ústroj bělavé barvy, jehož ěásli, ačkoliv jako mlíčí vypadá, ukazují pod 

 drobnohledem jenom kulatá, jikrám podobná tělesa; avšak nikdy u nich ještě nebyla na- 

 lezena spermalozoa, dle které jedině by souditi se dalo, že ten neb onen ouhoř jistě 

 mužského pohlaví jcsl. 



Již Aristoteles věděl, že roděni ouhoříi se neděje pravidelným spůsobom, a vy- 

 kládal povstání udadých tvořením se z práchnivějících látek v bažinách. Později se každý, 

 kdokoli o rybách psal, namáhal všelikými, nitmnoze směšnými, báječnými smyšlenkami 

 povstání mladých ouhořň vysvětlovati. Casio so stalo , že rozličné druhy škrkavek a 

 tasemnic v útrobách neb ve střevě ouhořň nalezených byly za mladé ouhoře ilržány , a 

 též u rybářů jest nu'nční všeobecné, že ouhoř živá ndádala rodí, o čemž se strany vě-' 

 decké pochybovali se nuisí. 



V nejnovější době zabývali se proslulí přírodozpylcové neúnavně se záhadnou věcí 

 tou. Rallike, Hohnbaum, Hornschuh, Schlucsser a Slanius nepřišli k žádnému jinému 

 přesvědčení, než že posud mezi ouhoři dle drobnohledného pátrání žádní samci nalezeni 

 býti nemohli. 



Rovněž se nedal posud ani čas tixní s jistotou určiti, a jen dle neobyčejného 

 chování se ouhořů v jistý čas soudí se, že se trou. V květnu táhnou obyčejně z jezer 

 a bahen do i-ek ,, a z těchto na podzim k moři. Dle udání Gessnera shromažďují se 

 ouhoři v ítcc Mincio v říjnu do velkých chumáčů, mnoho set kusů čílajicích. Při 

 lomlo tažení chylá so na nuiohých místech veliké množství ouhořů, ačkoliv jich velmi 

 patrně ul)ývá. 



Švédský přirodozpytec Eckstrom udává , že ouhoři v polovici června na měl- 

 kých, rákosem porostlých místech se shromažďují, kdež ovinováním se vespolek a o rákos 

 bezpochyby ze sebe zárodky ndáďal vymačkávají, načež se opět do bahen zaryjí, na pod- 

 zim pak odstěhováním se všemu pozorování se uhýbají. 



Dle pozorováni J. Carra nevracejí se všíckni ouhoři nazpět z moře, kteří lam na 

 zinni táhli, ale zato prý táhne vehké nniožslví malých ouhořikú 2 — .'3" dlouhých na jaře 

 do řek. Někteří ouhoři netáhnou do moře u zarývají se přes zinm do bahna. 



( 



