— 230 — 



ťeriui skvrna na konci první šcdC fialovú ploutve hi-hetní necliybi nikdy; druhá ploutev 

 Iiřbelní jest zelenavě žlulá. Prsní ploutve jsou zažloutle červené ; ploutve hřbetní a řitní 

 a zpodní část ocasu jsou červené. Všechny barvy ty jsou pestřejší a čistější u okounů 

 z čisté vody. Dle zevnějšku neb barvy nclzu rozeznati, je-li okoun mlíčný neb jikrnáč, 

 ale při trhání lze pozorovati, že na deset jikrných přijde teprv jeden mlíčný. 



Okoun bývá zřídka delší než střevíc , ale kdežto v řekách obyčejně jen půldruhé 

 libry dosahuje, mívá vjezerách a i v našicli českých rybnících váhu 3 — 4 liber. V La- 

 ponsku a v Anglicku vzrůstá prý až na 9 liber. 



V třetím roce, když asi 6 palců dlouhý jest, Iře se okoun poprvé v luěsíci dubnu 

 neb květnu. Půlliberní samice má pres 250.000 jiker, kterýžto ohromný počet dle mí- 

 nění Bloclia potřebný jest, by rod ten mnohonásobným nebezpečím plodu jeho hrozícím 

 nevyhynul. Protože jikry jsou při kladení rosolovitou látkou v dlouhé šňůry spojeny, 

 sežerou dravé ryby a vodní ptactvo tna př. kacluiy a potápky) vždy hned značný počet 

 najediiDU, a při každé jiné nehodě z téže příčiny vždy nuiolio jiker zahyne. 



Okoun ueniilujc velkou hloubku, ale zdržuje se obyčejně jen na 3 — 3 střevíce pod 

 hladinou a tu své rejdy provádí, hltaje po všem, co se mu jen poněkud záživné zdá. 

 Hmyz, červi, malí raci, rybičky a zvláště jikry jiných ryb slouží mu za polraMi, a on 

 nešetří, rovněž jako štika, mláďat vlastních, a jest při tom ještě lak neopatrný, že snadno 

 na udici se chytí. 



Mimo celou Evropu obývá okoun též velkou část severní Asie, a jest všude v ře- 

 kách, jczerách a rybníkách hojně k nalezení. U nás jej každý zná, a jakkoli má chutné 

 maso, není pro množství ostrých kostiček u vážnosti, a jen tenkrát za lahůdku se po- 

 važuje, kilyž má více než 2 libry, kdež pečený velmi dobře chutná. 



Chce-li kdo okouna smažit, musí mu struhadlem jeho drsné šupiny ostrouhat. Tyto 

 pěkně zoubkované šupiny berou se na dělané květiny při ozdobných ženských pracích. 



Život okouna jest tuhý, nebof vydrží mnoho hodin ve vlhké trávě, a dá se za 

 chladného počasí daleko zavážeti. 



Rod liuciopcrca Cuv. Tělo dlouhé, dvě ploutve hřbetní; přední příkrovka 

 žaberní pouze zoubkovaná. Čelisti a kosti patrové jsou opatřeny drobnými zoubky, mezi 

 nimiž větší rozti-oušeny jsou. 



Sil neb Caiidát (Lupiče). liucioperca Sandra Cut. Perca lucioperca Lin. 



(Obr. 47.) 



