— 2|» — 



Kvetena slovenská u porovnání s Kvetenou íeskou. 



Dle Rcussovy Ktéíeny Slovenska sestavil Emanuel Purkyné. 



Každá véda obdaruje toho, kdo se s ní zabývá, novým jakýmsi smyslem, kterýmž 

 on věci vůkol sebe jinak pojímá nežli nevědomec, ano on před svým duševním okem 

 celý zvláštní svět spatřuje, kde nevzdělanec ničeho nevidí. Patniěji se ukáže pravdivost 

 tohoto tvrzení, vczmem-li spůsob, jímž přírodozpytec na přírodu hledí, v uvážení. Ze- 

 měznalci oživuje se země , po nižto kráčí, v jeho obrazotvoriié mysli zrcadlí se časové 

 dávno minulí, časové, když se ony hory a skály z moře vynořovaly ; on vidí v pohořích 

 útvary dávnějších pevnin zemních a myslí si je porostlé lesy z rodů rostlin dávno za- 

 hynulých , a oživené živočichy tvarů potvorných a úžasných. Každá stopa v horách 

 podává mu dostatečně hojné látky k duševní činnosti ; vida zde horniny v jiném pořádkn 

 uložené než obyčejně, přemýšlí a pátrá po silách, kteréž tu rub na líc obrátily; onde 

 se otvírá údolí podivné podoby a neobyčejného směru, i rozvažuje tedy o příčinách, 

 obrovskou tu rozsedlinu ve skalách spůsobivších: jindy zas objevuji se horniny, složené 

 z částek neobyčejných, a tak každým okamžikem nohou zavadí o nové památníky, které 

 ho děj, jímžlo země utvořena, znali učí. Sama rovina a poušť mrtvá jest mu bojiště 

 zápasivších sil, života plné : však jejich zem splavala sem voda s dalekých hor, a ještě 

 možná spatřovali trosky, kteréž ukazují, kudy se valily nesmírné, zhoubné proudy, Jaké 

 v rovině v jezera se proměnily, zanechavše plochou zpodninu mořskou na suchu. 



V jiném světle jeví se příroda zpytovateli rostlin. On shledává, kterak jest země 

 pokryla kobercem rostlin rozmanitých, na němž jinde a jinde viděti jiné a jiné kombi- 

 nace tvaru a bai-ev. Skály, louky, bahna i lesy mají každé své vlastní obyvatele z říše 

 rostlinné, a zase na každé jiné skále, na každé jiné louce, v každém jiném lese rostou 

 obzvláštní druhové, anebo ti samí v jiné směsi aneb jinak urostlé a jinak bující. Rost- 

 liny zde vzácné tam hojně se vyskytují, a zase jiné, jež v některé krajině v síle rostou, 

 zanikají v jiné krajině docela. Af chodí botanik na východ nebo na západ, na sever 

 nebo na jih, na hora neb s hory, vždy spatřuje proměny v rostlinstvu, a vidí, jak jiné 

 úklony paprsků slunečních, jiné poměry deště a proudů povětrných a jiného spůsobu 

 půda jiné dílky Flořiny vyvábí. Tu se v něm hýbe skoumající duch; on nehromadí to 

 co viděl jako barevnou mozaiku z nepravidelných rejster rostlin u sebe, nýbrž hledá 

 v proměnách zákony, které vládnou v rostlinství tak dobře jako v pohybu hvězd. I po- 

 zoruje na své pouti, kterak přistupováním jiných a jiných druhů poznenáhla celé rodiny 

 rostlin ve Floře převládají, onde poznenáhlým mizením druliů konečně celé rodiny chybí ; 

 on se učí znáti důležitost každého druhu v ekonomii přírody, jeho potřeby, jeho oblibu 

 a ncchuf v některých okolnostech, jeho poměr k půdě a ponebí, a tak jest mu každá 

 rostlina písmenem, a spojitost písmen ve Floře některé země zřetelným písmem , jímžto 

 příi-oda této země k němu mluví. 



Květena každé krajiny jest botanikovi, kterýž loto písmo kvělinné čísti se naučil, 

 jako báseň, hned vážná, hned veselá, hned velikolepě, hned skromně a nezdobně plynoucí. 

 Když pak docela příležitost najde. Floru cizí země dokonale seznali, jest mu, jakoby se 

 zahloubal do literatury cizího národu, dvakrát dojíraavějši ve svých krásách a podivné 

 obzvláštní i na místech chudobnějších. 



Do podobných úvah jsem se zabral, probii-ajo se v Reussově Květeně Slovenska^ 



