— 7 - 



Za tiHhradili-le neniúženie kořťni inili. proložť jioli iii-jpoHslatriĚjši laika do krve 

 žádiiuii iiuliiiMi část neuvádí. Jsuu lo [luuliá dráždídla, u cu dráždí, může pi-edražditi. 

 Pručež Jest neiiiirnust v dráždidlecli iniioiiuin nebezpečnější, nežli nadbytek potravních 

 věcí. Cnkr a siil kuchyňská, máslo a sýr, olej a ocel daleko předčí koření, když hle- 

 díme na užitek jíuii tělu připravený. .\Iyslíme-li na nestálé náruživosti, prcltlosl a za- 

 rytou řevnivost obyvateUi tropických , u nichž požíváni koření s obyčejnou potravou se 

 střídá: nemúženje se opravdu Sfuířiti s ukrutností, s jakouž Evropané své zemé pepřem 

 a skořicí, hřebíčkem a muškátovými oi-echy obohatili. Kdybychom neměli toho koření, 

 bylo by o nepotřebný, ba někdy i .škodlivý přídavek k naši potravě méně. a Špauělové, 

 Portiis^alcl a Holanďané by se nebyli nuiscli tak ukrutně a krvavě na praobyvatelích 

 tropických vlastí provinili. 



Kalokrevnosti. 

 Vlil. Kurdčjovilč io%iiiíéeni krve, kurděje (.scorbulus). 



"' Tímto jménem označuje se úplné rozmíšeni krve, hnití krve (haematosepsis), za- 

 kťállajíťí se na vehiii uskrovněnéui neb i úplném nedostatku vlákniny v krvi. K tomu 

 se [•řiilružujo náramná nákloiinosl k vyro/.eni krve a ku krvotokům ze vlasovnic . ne- 

 jenom do dnžniny. nýbrž i na povrch úslrojii; ztenění ano i částečně úplné zrušení 

 obnovy tělesné ; první se jeví v.íeobecnýrn huhenstvím. druhé mrlinou neb snětí. 



Ilrnhdy se fnyslilo, že uskrovněni vlákniny v kurdějuvité krvi pochází z nadbytku 

 solí, v nichž vlákninu za rozpuštěnou pokládali ; ale tomu odporuje nejnovější obadání 

 krve kurdějovilých. Ovšem že považuje většina lékařii špítliiou , nedoslalečnou a pře- 

 solenou potravu za nejhlavnější příčinu kurdějí ;. naproti tomu ale jiní drží nečistý vzduch 

 za vlastní příčinu této choroby, která špatnou potravou, duševním skormoucením , ne- 

 doslalkem v pohybování a t. d. se ještě více podporuje. 7. toho vysvítá, že o pravé pří- 

 čině léto kalokrevnosti nic podstatného nevíme. 



Za pocasnou formu této kalokrevnosti považuji se obyčejné kurděje rlaslni tak 

 ivané (Scorbulus, Scharliockj a fteky Werlhofovij, purpura krrotoiná (morb. maculosus 

 Werlholii); za ri/chlou: zimnice hnilá (Faullieber) starých lékařů. 



Pi-iz-naky kurdějucilého rozmišeiti krve. 1'plná sešlost (špinavě plavá kužu a hu- 

 benství), spojena j.souc s náramnou zcmdleiH>slí a zmalátněloslí, s nedostatkem síly sva- 

 lové, těkavými a nestálými bolestmi a krvotoky všeho druhu , jsou nejpodstatnější zjevy 

 této kalokrevnosti. Zvláštní a význačné v této chorobě jest utrpení diisni a těch části 

 téi^i, které se nejvíce namáhají, přede vším dolejších končin. Dásně bývají totiž nadu- 

 řelé, zkypřelé, tmavé neb modročervené. houbovité a suiidně krvácející: zuby se snadno 

 viklají, dech smrdntě zapáchá, chuť je hnilá a snadno tvoři se vředy v listech a slina- 

 vost. Na dolejších končinách, zvláště mezi lejlkovými svaly a okolo kloubu kolenního 

 a chodidlového, objevuji se větši procezeniny krve, otoky a krvotoky; pročež se v brzku 

 patrná tuhost nohou a obolenost při chozeni pozoruji. V dalším běhu choroby naskylují 

 se peteče a krvavé prouhy po veškeré kůži a ve vnitřních ústrojích, krvotoky, atonické 

 zvadlé vředy a mrlina. vyduli kostí (tofy), červotoč v kostech a zpnkření kostí; konečně 

 nadržující, zle zapáchající výměšky, všeobecná vodnatelnosl , ochroma nervů a zádusa 



