— i4 — 



obtížné polykání jsou první příznaky cliorobné. V době záelivatft jsou oči zardřlé. upřeně 

 vyvaleny, panenka roztažena, hlas zniěntMi, zvírala bučí uslaviěně, dupají nohama, padají 

 na zem a válí se po zemi aneb se hledí i-etězií a provazii sprostiti, trkají rohama a 

 ěeleiM do věcí jim odpor kladoucích s takovou vzteklostí. že je nezřídka rozlámou a 

 čelo si zkrvácejí, při tom však nikdy nekousají. Chut k žraní a žvýkání docela utuchnc, 

 lejno jest z počátku skrovnější, napotom však řídké a odchází samovolně. Konečně se 

 dostaví též ochrnutí zadku a zvířata herou v křečcch za své, ležíce a nemohouce se 

 vztýčiti. Choroba netrvá déle sedmi dnů a končí vždy smrtí. Od okamžení stalé se 

 nákazy pokousáníin až k vyjmkiuití prvních příznaků chorobných uplyne delší doba, klerá 

 i přes několik měsíců se může protáhnouti. 



Podobný průběh má běsnost u ovci. První příznaky chorobné jsou: zmenšení 

 chuti k žrádlu, ustání přežvykování , smutnost, načež následují lekavost, změnění hlasu, 

 roztažení panenky oční, iipřcnost a ztrnulost zraku, zardění spojivky oční, rozhojnění 

 výměsu sliznice nosové , vzmocnění pudu pohlavního. V době záchvatu vyvádějí ovce 

 neobyčejné skoky, kousají též do dřevěných náčiní; nikdy však po jiných zvířatech; dýchání 

 jest zrychlené, pud pohlavní rozčilen. Později se dostavuje veliká zmalátnělost, slabost, 

 konečně ochrnutí zadku, zvířata leží nejvíce neustavné slintajíce z huby a z nozder, 

 a v křečech zhynou za několik dnů. Nález při otvírání zdechliny též jako u vztek- 

 lých psů. 



Ten samý průběh má běsnost u koz, jen že kousavost bývá stále více vyvinuta. 



U prasal se pozoruje obyčejně pii vypuknutí běsnosti větši citlivost místa pokou- 

 saného a už zaceleného, které až k rozpuku drbají a škrabají. Chování jich jest di- 

 voké a lekavé, v chlévě nepokojně se honí. zrak jest upřeně ztrnulý, panenka oční 

 mocně roztažena, dýchaní velmi urychlené slintáni z huby velmi hojné, hlas i chrochtání 

 f.hraptivé. V čas záchvatů jest pěnění z huby velmi silné, kousavost velmi prudká, a 

 to nejenom do věcí neživých ale i k jiným zvířatům ano i k člověku, churavá zvířata 

 ryji v podestlanině, popadají chumáče slámy do huby aneb do ní zalézají. Po takových 

 záchvatech zřejmě se dostavuje volná přestávka, v níž prasnice i svá mláďata cucat ne- 

 chají a je olizují. Později následuje ochrnutí zadku a rychlé hubenství, a zvířata oby- 

 čejně hynou druhý až čtvrtý den po vypuknuti choroby. Při otvírání zdechliny nachá- 

 zíme jako u psů výlevy krve a krvotočné naliryzeiiiny na sliznici žaludeční, ostatně 

 ty samé údaje jako v běsnosti druhých domácích zvířat. 



U koček, při nichž úkazy chorobní pro plachost těchto zvířat se nedají snadně 

 a uix-itě pozorovati, jsou první znamení choroby : veliký nepokoj, pud k utečeni, daleké 

 a bezzáměrné těkáni, neobyčejné skákáni aneb zalézaní, načež následují: mocná kou- 

 savost, náchylnost ku poškrabáni pazoury, ochrmití zadku a změnění hlasu, a konečně 

 smrt za dva až za čtyry dny. 



Vzteklé šelmy, vlci a lišky, opustivše obvyklé bydliště, běhají drze do obývaných 

 míst, nestrachují se lidí, psů a t. d., alebrž dorážejí na ně, když se jim v cestu staví, 

 vzteklými náběhy, a poranivše je kousárnm jako pominuti a klátíce se utíkají dále. Koně 

 na veřejných cestách a stáda na pastvinách aneb v stavadlech a ohradách bývají od nich 

 nopadeni a zvláště na hlavě a na pyskách pokousáni. Běsnost u těchto zvířat jeví se 

 někdy i hromadně, zdali však sama sebou povstává aneb ustavičným kousáním jenom 

 se rozšiřuje, nevíme. 



