— 27 - 



s hilou neb nažloutlou, votkotilé se lesknoucí kůii, nalézá se ve Tod6 ledvin Briehtické 

 n v chůdo- a vodokrevosnti všeobecnú. 



5. Vodnatý otok s rossáhlými zlobarvými Peky mrivolnimi, so špinavou kůži, se 

 skrovnou ztuhlostí posmrtní n včasnou Imiloslí, bývsi niislcdkcm porušení krve, po tyfu, 

 osutinúch, talovitosti krve, po kurdějích, po kalokrevnosli opilců, po pucrperální chorobg. 



6. Vodnaíost břišní jest u vyrostlých příznakem choroby vrátnice a jater, někdy 

 i slcziny; « dfití tubcrkulovilťho tak zvaníího krličnalého naduření žláz mízních břiSních. 



7. Oíak koncinij pociuizí ze stlačení neb zacpání hlavní včtve žilní oteklé končiny 

 nachází se velmi často na dolejší končino kterékoliv u souchotináM, tyfovitých, puerpe- 

 rálních, následkem zánétu žíly stehenné. ''< 



A. Vodnaíost syrovaleéných mickii. 



'' Naschromáždění vody v tčchto měších, zvláště když se jen v jednom z nich při- 

 hodí, pochází buď z pnemocnéni sí6n jejich, jmenovitě ze zplštění, nebo z nahodilé 

 překážky v obihu krevním ve větších žilách syi'Ovatečnó blány, anebo v mísáni sovsed- 

 nich ústrojů, čímž povstává prázdnota, která se, anyf stěny syrovatečné blány k ústrojí 

 niisajicímu pevně přilehají, vodou vyčerpanou z krve naplňuje. Když však překážka 

 oběhu krevního má sídlo ve středu cirkulace, totiž v srdci neb v plicích, aneb když vodokrev- 

 nost jest všeobecná, pak vodnatost zachvacuje několik neb všecky větší měchy syrovatečné. 



i. Vodnalelnost břišní (Hydr. abdominis s. ascites) o sobě se tvoří: 



o) V zpletení pobřišnice následkem zánětu (peritonilis), sscdlin tuberkulovitých 

 a rakovitých; 



6^ v porušení obishu krevního vrátnice (véna portarum), a sice následkem sti- 

 štění kmenu neli větších větví vrátnice žlázemi tuherkulovitě zatvrdlými, rakem, boube- 

 lemi ; následkem zúžení neb zacpání vrátnice neb aspoň větší části věln jaterních ; 

 následkem chorob jaterních, které oběhu krve vrátnicové překážejí, zvláště tak nazvaného 

 zezrnatění jater (arranuiirte Leber); 



c) co čeislevný úkaz rozšíření vodnatosti bývá vodnatost břišní v chorobách srdce 

 a plic a ve vodnatosti pocházející zvláště z chorob ledvin. id 



2. Vodnatost osrdce (Hydropericardium, Hcrzbculelwasscrsucht) o sobě se vy- 

 skytuje následkem mosoloeitého (zřídka tuberkulovilého) neb rakovitého zplšténi srdce 

 po zánětu ; následkem překaženého oběhu krve v cévách srdečných , jako v zkostna- 

 tění tepen věnčitých (art. coronariae), nedostatečnosti chlopně Thebesovy (valv. Thebesii) 

 a pak následkem povstalé prázdnoty při roztažení srdce za příčinou zakrnělosti plic, na 

 které osrdec prostředečnč pomoci mcziplícnice (Mittelfell, mediastinum) přilehá. Oby- 

 čejně jest jen částečným úkazem všeobecné vodnatosti. 



3. Vodnatost pohrudnice (Hydrothora-v, Brustfellwassersucht) objevuje se též o sobě 

 následkem mozolovilého, tuberkulovilého a rakovitého zplštční pohrudnice, aneb misání 

 a zakrsalosli plic. Obyčejně se spojuje s vodnatosti ostatních měchů syrovatečných 

 v překážkách oběhu krevního v srdci a plicích, jakož i ve vodokrevnosli. 



4. Vodnatost pavuénice mozkové (membr. arachnoidca — Hydrocephalus e.xtern. et 

 iutern., chron., Wasserkopf, voda v hlavě) jest od narozeni neb po narozeni, souměrná 

 neb nesouměrná, v té neb oné dutině mozkové, obyčejně v postranních. Vodnatost pa- 

 vuůniue povstalá po narození jest následkem zplštini pavuénice, které se utvořilo ze 



