— 34 — 



villosa). Po dvou neb třech horečných výjevech vypukne osutina (slad. eruptionis) 

 v spflsobě většícli neb menších červených ncpravidehiých plámek, nejdřív na obličeji, 

 potom dosti brzo na krku, hrudi, na rukou a na nohou. Tyto plámy v brzku splývajíce 

 tvoří na kůži veliká místa barVy buď larlatové neb malinové, něco napouchlá, horká a 

 suchá, obyčejně hladká, aneb se promčinijí ve všeobecnou kožní červeň. Někdy na 

 jednotných místech zůstává kůže mezi těmi červenými ptániami zdráva; to jest spála 

 strakatá. Též se někdy na červeni kožní objevují puchýřkove' a puchýře. Osutina trvá 

 obyčejně do třech dní v plném květu (stád. efflořesčentiae), pak mizí, povlovně blednouc 

 a hnědnouc. Ostatní úkazy, t. j. horečky a záškrtu, se zvětšují neb udržují se v jedno- 

 stejném trvání až do pátého neb sedmého dne choroby, napotom povlovně se umirňujíce. 

 Slupovdni (stád. desquammationis), při čemž pokožka obyčejné ve velikých kuších se 

 slupuje, děje se ve velmi neurčitém čase, někdy dosti dlouho po zmizení osutiny a po 

 uluchnutí všech ostatních chorobních úkazů, a potrvává po týdny. Velmi dlouho zůstává 

 kůže citlivá. Kromě sliznice hrdlové jsou ve spále též ostatní sliznice více neb méně 

 zachváceny přílišností krevní , nejvíce však sliznice ledvin a měchýre močového , což 

 zřejmo z hojného množství buněk poslizkových v moči se nalézajících. 

 Okolnosti, které ze spály nejnebezpečnější chorobu činí, jsou: 



a) otráveni (narkotisace) mozku zkaženou krví, které uvodí prudké tyfovité úkazy, 

 ano i všeobecnou obrnu; 



b) ki-eče ietanické, povstalé z předráždéní nervů kožních, vedou též k náhlé smrti ; 



c) záškrt se stává snělivým ; 



d") následkem Brightického neduhu ledvin povstává všeobecná vodnalelnost , ano 

 i močokretnost ; 



e) ze zaušnic (parotitis), boulí za uchem utvořených, povstává talovitost krve a 

 vede k smrti; 



f) konečně beze všech příčin usmrcuje začasté náhlý nápiich plic , hlasivky 

 (oedema glottidis) a mozku. 



Léčení spály. Obvyklé prostředky léčivé více škodí nežli prospívají. Léčení musí 

 býti symptomatické a diaetetické; čistý, čerstvý vzduch musí býti ve světnici, kde ne- 

 mocný leží; časté převlékání do čerstvého prádla, silné pití studené vody; potírání kůže 

 olejem neb tukem, když veliká horkost neb křeče nastávají; studené náčinky neb za- 

 obalování v studená prostěradla, ano přikládání ledu na hlavu v tyfovitých úkazech ; při 

 slupování vlažné lázně neb umývání vlažnou vodou. 



2. Osypky, spalničky (Morbilli, Masem). 



Osypky jsou načervenalé plámy (Heky), okrouhlé, zvící čočky, nejvíce poi-ůznu se 

 vyskytující, avšak i hromadně ostrovy poloměsíčité tvořící. Plámy tyto, léměř vždy nad 

 povrch kožní něco vyčnívající, když uprostřed vlas nebo chlup je probíhá, mají pvpinek 

 (papula), jenž se někdy v puchýřek neb puchýř proměiíuje. Tlačíme-li prstem kfiži, 

 pláma mizí, a červenost se mění v nažloutlou barvu. Po zmizení osutiny se pokožka 

 otrubovitě odlupuje v malých kusech. K osypkám se přidružuje obyčejně kalarrh spo- 

 jivky oční, sliznice nosové (chřipka) a dychadel (záducha, Keuchhusten), jenž i v zánět 

 plic přechází; též i zánět nitroblány srdce a osrdce přidává se k osypkám. Z násled- 

 ných neduhů jsou nejčastší tuberkule. 



i 



