— 51 ~ 



Koiieriiě jest hliidno, že spflsob neštovic ii oOkovanýcIi kravskými neštovicemi, neb 

 ktei-í HŽ byli neštovice í-jovóíi pi-esUíli, jinaký jest, nežli u lidí, kteří ani oíkováni nebyli, 

 ani nošlovice nepřestáli. 



Z tf elito důvodii též by si' iumik-Io víci- pojmenování neštovic pravých, planých, 

 jalových atd. ani užívati, nýbrž udáním pravdíi podobného poctu neštocic, což vlastně 

 nejdíilcžilřjší věcí jest, a popisem vtaslnn.iii neštovic, zdali puchýře jsou dí)lkuvaně kulaté, 

 liomolovitě špiíaté, neb zdali jen pnpínkové a puchýi-kové se vyskytly, zevrubně vyznačiti. 



Abychom se dozvěděli, zdali neštovice kravské jakýsi neb který vliv na neštovice 

 ělověěi mají, musíme hledět vypátrati : 



1. tyto poměry na jednotných osobách; 



2. na spásobu člotččich neštovic před a po očkováni krafskýini neštovicemi 

 (vakcinace) , a 



3. konečně zdali Jennerovo učeni neodporuje uznaným zásadám pathologickým. 



1. Pomčnj kravských neilovic k človébím na jednolníjch osobách. 



Nczřidka se pozorovalo, že očkované osoby ještě za květu kravských neštovic 

 (vakciny) neb několik dnů po jich uschnutí byly zachváceny člověčími neštovicemi (va- 

 riolou). I já jsem to pozoroval. Legendrc 'J spravuje nás o čtyřech pádech vlastního 

 pozorováni a o mnohých od Sedillota, Duplana, Lisfranca, Coussurea, Herpina uči- 

 něných, žo děti po očkování kravskými neštovicemi umřely, zachváceny jsouce nešto- 

 vicemi člověčími. 



Jelikož v nynějším stavu náhledů, které o vakcinování panují, otázka: jak se za 

 doby cpidcníického objevení neštovic s očkováním pokračovati má '? řádně zodpovídána 

 býti nemůže: není divu, že o této věci nejrůznější náhledy se naskytují. 



Hiisson -) zanedbání vakcinace za epidemického panování neštovic prohlašuje za nej- 

 větší zločin na člověčenstvu spáchaný, naproti lomu zase radí Legendre: aby se za trvání 

 epidemie neštovic malé děti neočkovaly, jelikož v takové době vakcina vyvinuti varioly 

 podporuje. Dle mého přesvědčeni nemůie vakcina variolu ani zabrániti ani probu- 

 diti; obě nestojí v žádném spojeni mezi sebou, a protož jsou oba náhledy matné a bludné. 



Úplně s Lcgendrem souhlasíce Rillict a Barthci ') prohlašují se proti vakcinaci 

 za epidemického panování neštovic, protože vakcina vyvinuli varioly nejenom nezabraíiuje, 

 ale i její pravidelný běh ruší. 



Ne řídká jsou pozorování o stejimčasém květu vakciny a varioly na jedné a té 

 samé osobě. Dle WvodviUa, Boiisqueta a jiných v takových případnostech prý jedna 

 osutina druhou ve vyvinutí a dalším běhu neruší, a obě se končí obyčejným spůsobem. 

 Jak Gersant a Blache tvrdi, miijí obě osutiny obyčejným spůsobeju svůj běh , nestojíce 

 sobě v cestě, když by se byla vakcinace v prvních dnech vysutí se varioly vykonala. 



Gillette *) praví, že obyčejně osutina, která se byla dříve objevila, pozdější hubí neb 

 další vyvinutí ruší. Výrok tento jest na tolik pravdivý, že něco rozšířenější variola 



') Dii diSvelo|ipcmcnt simiillané de la vuccinc el dc la variolo v .Vrch. gén. de med. 



Paris 1844. 

 ') Itecherchcs bÍ8l. vt lueil. uiir lit vacciuo. Paris 180]. Dici. drs sciences med. 1821. 

 ') Traité cliii. et prát. dcs mal. dcs eufaiis. Paris 1843. 

 *) l)es auomalies de la vacciae v Jouni. de méd, 1843. 



4* 



