— 58 — 



Tak praví Tavpin '3, že chorobný slav osoby, z které se oíkuje, v niCem nemění 

 povahu toho jedu. Taupiii chce tu sadu čelnými pokusy míli polvrzenu. Taupin vzal 

 oíkovací látku od déli jsoucích nemocnými na tyfus, spálu, osypky, neštovice, svrab, 

 majících zapálení v dutinách hlavové, hradní a břišní ; trpících na choreu, padoucí nemoc, 

 křtíce, čemu, tuberkule a lišeje, a nikdy prý to neškodilo a neštovice kravské se ujaly 

 jako od zdravých détí. 



Landanzy ') se shoduje úplné s Taupinem, praví býti všeobecně rozšířeným 

 předsudkem, že z nezdravých dětí vzala míza nešfoviční velmi záhubně na ní očkované 

 děti účinkovali musí, a drží lolo obávání za docela nedůvodné. 



„Vzala se neštovičná nakažlivina (dle Landanzyho jest variola jednostejná s vakcinou) 

 z osob s místní a rozšířenou lak zvanou konstituční černou Csyphilis), a nikdy se nespatřilo, 

 že by se něco z čemy bylo k výsledkům vakcinace přidružilo, ani prvotně ani následně.* 



Myslím, že bychom museli dříve věděti, mnoho-li lato neohraničená láska k vakcinaci 

 takovým učitelům vynesla, abychom mohli posouditi škodu, kterou taková bludná naučeni 

 ve světě spůsobila. 



Jelikož pokusy p. prof. doktorem Wallerem v Praze vykonanými dostateCně 

 stvrzeno, že v celém těle rozšířená čema (konstituční) očkováním nemocné krve se 

 přenésti dá, a jelikož nezřídka při neopatrném braní látky nešlovičné krev se objevující 

 i s ní bývá očkována: nemůže o tomto otrávení ani pochybnosti povstati. 



Professor Monteggio tvrdí v jednom listu psaném 17. února 1814 k ústavu věd 

 a umění v Miláně, že když se čemovité (sylllilické) dítě očkuje, puchýř povstává oba 

 dva jedy obsahující. Gasparo Cerioli r. 1821 dotvrzuje to samé mínění. Marcolini 

 vypravuje následující událost: Catterina ScUbino, dva a půl měsíce stará a zdánlivě 

 zdravá, byla očkována. Vakcina se vyvinula velmi dobře. 16. června 1814 se očkovalo 

 mízou z toho dítěte vzatou deset dětí; z těchto se očkovalo jiných třicet. Po několika 

 měsících umřela Catterina Sclibino a pět z prvních desíti po ní očkovaných dětí. Z po- 

 zdějších třiceti očkovaných mohlo se jen sedm pozorovati; z těchto sedmi bylo jedno 

 chorobou zachváceno, kterou bratřím a sestrám sdělilo, a druhé dítě bylo též podrobeno 

 podobným případnostem. Rodiče Cattering Sciibinové byly už od dávné doby černou 

 zachváceni, a docela tuto nemoc zanedbali. Několik dnů po očkování bylo dítě puchýři 

 celé poseto, které na rodidlách, okolo řiti, na krku, na čele, okolo úst atd. vypukly. 

 Ostatní děli též dostaly podobné puchýře, vředy okolo úst, íiky (štětky, kondylomy) 

 okolo řiti, a nemoc se rozšířila na několik kojen je kojících, a na několik dětí, které 

 s nimi byly krmeny. 



Před krátkým časem byl v Bavorsku lékař pro podobné vočkování čemy k těžkému 

 trestu odsouzen. (Viz ,Medic. Wochenschrifl" r. 1855.) 



Bylo by zajímavé se dověděti, zdali v našich domech nalezenců a jiných ústavech 

 očkováním podobné neb ještě snad záhubnější události se nepřihazují. 



') Diet. de méd. Tom XXX, pag. 414. 

 ']) Jonrn. des connaiss. 1841. 



